ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2023 року 
м. Київ

cправа №  906/232/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Селіваненка В.П. (головуючий), Булгакової І.В. і Малашенкової Т.М.,
за участю секретаря судового засідання Громака В.О., 

представників учасників справи:
позивача за первісним позовом - фізичної особи-підприємця Манжоли Євгена Валерійовича - Марченка В.О.,
відповідача-1 за первісним позовом -  фізичної особи-підприємця Пазича Руслана Петровича - не з`яв., 
відповідача-2 за первісним позовом -  ОСОБА_1 - не з`яв.,

розглянув касаційну скаргу фізичної особи-підприємця Пазича Руслана Петровича (далі - ФОП Пазич Р.П.)
на рішення господарського суду Житомирської області від 23.12.2021
(суддя Лозинська І.В.) та
постанову Північно-Західного апеляційного господарського суду від 29.11.2022 (головуючий суддя Савченко Г.І., судді Павлюк І.Ю. і Дужич С.П.) 
зі справи № 906/232/21
за позовом фізичної особи-підприємця Манжоли Євгена Валерійовича (далі - ФОП Манжола Є.В.)
до: ФОП Пазича Р.П.;
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 )
про стягнення 980 751,14 грн., та
за зустрічним позовом ФОП Пазича Р.П.
до: ФОП Манжоли Є.В.;
ОСОБА_1 
про визнання недійсним договору від 02.12.2020 № 02/12/20 оренди (найму) автомобіля та застосування двосторонньої реституції.

РУХ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Первісний позов подано про стягнення з відповідачів за цим позовом солідарно 293 379,05 грн., з яких 39 102 грн. основного боргу, 19 551 грн. неустойки, 214 083,45 грн. пені, 114,05 грн. - 3 % річних, 20 528,55 грн. втраченої вигоди, витребування з незаконного володіння автомобіля та повернення його власнику.

2. Позов обґрунтовано невиконанням відповідачем-1 умов договору від 02.12.2020 №02/12/20 оренди (найму) автомобіля (далі - Договір).

3. ФОП Пазичем Р.П. подано зустрічну позовну заяву про визнання Договору недійсним та застосування двосторонньої реституції.

4. Ухвалами господарського суду Житомирської області від 30.09.2021: залишено без розгляду уточнення позову до позовної заяви за первісним позовом про стягнення боргу та витребування майна з незаконного володіння, заяву позивача за первісним позовом про збільшення або зменшення розміру позовних вимог; прийнято до розгляду заяву позивача за первісним позовом про уточнення позовних вимог; залишено без розгляду вимогу позивача за первісним позовом про витребування та повернення автомобіля; постановлено вважати заявленим до розгляду спір про стягнення з відповідачів за первісним позовом солідарно 980 751,14 грн., з яких  72 918,30 грн. орендної плати, 72 918,30 грн. неустойки, 798 455,39 грн. пені, 36 459,15 грн. втраченої вигоди.

Короткий зміст рішень суду першої інстанції та постанов суду апеляційної інстанції

5. Рішенням господарського суду Житомирської області від 23.12.2021, залишеним без змін постановою Північно-Західного апеляційного господарського суду від 29.11.2022: 
- у задоволенні зустрічного позову відмовлено;
- первісний позов задоволено частково: стягнуто солідарно з ФОП Пазича Р.П. та ОСОБА_1 на користь ФОП Манжоли Є.В.: 72 918,30 грн. боргу з орендної плати,  50 908,50 грн. неустойки (штрафу), 3 536,78 грн. пені, 35 000 грн. витрат на правничу допомогу, 2 270 грн. витрат зі сплати судового збору;
- у задоволенні позову в частині стягнення  69 381,52 грн. неустойки відмовлено;
- у задоволенні позову в частині стягнення 794 918,61 грн. пені відмовлено;
- у задоволенні позову в частині стягнення 36 459,15 грн. втраченої вигоди відмовлено.
6. Рішення та постанову мотивовано обґрунтованістю вимог за первісним позовом саме в задоволеній його частині і відсутністю підстав для задоволення зустрічного позову.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
7. ФОП Пазич Р.П. у касаційній скарзі  просить оскаржувані  рішення та постанову попередніх судових інстанцій з даної справи скасувати та направити останню на новий розгляд до господарського суду Житомирської області.
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

8. Обґрунтовуючи підставу для відкриття касаційного провадження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), скаржник зазначає таке:
- суди попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях застосували норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 01.06.2022 у справі №914/3293/20, від 17.11.2022 у справі №910/11870/20;
- суд першої інстанції необґрунтовано відхилив клопотання про призначення у справі судової автотехнічної експертизи, а суд апеляційної інстанції після призначення у справі експертизи без жодних належних обґрунтувань вирішив справу без отримання результатів експертизи за наявними матеріалами.

Доводи інших учасників справи

9. ФОП Манжола Є.В. у відзиві на касаційну скаргу заперечує проти доводів скаржника, зазначаючи про їх необґрунтованість, і просить оскаржувані судові рішення залишити без змін, а скаргу - без задоволення. Крім того, ФОП Манжолою Є.В. подано заяву про врахування витрат на правничу (правову) допомогу, в якій зазначив, що його витрати на правничу (правову) допомогу складають 6 650 грн.

10. Від ОСОБА_1 відзив на касаційну скаргу не надходив.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ, ТА ЇХНІХ ВИСНОВКІВ 

11. ФОП Пазичем Р.П. у суді апеляційної інстанції було заявлено клопотання про зобов`язання Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при УМВС України в Житомирській області (далі - Центр) надіслати йому, ФОП Пазичу Р.П., рахунок на оплату судової автотехнічної експертизи. Водночас проведення судової автотехнічної експертизи в даній справі було доручено Житомирському відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (далі - Житомирське відділення КНДІСЕ), що унеможливлює задоволення вказаного клопотання.

Так, ухвалою суду від 11.07.2022 за апеляційною скаргою ФОП Пазича Р.П. на рішення місцевого господарського суду в даній справі призначено судову автотехнічну експертизу, проведення якої доручено Житомирському відділенню КНДІСЕ. 29.09.2022 суд апеляційної інстанції просив експертну установу повідомити про те, на якій стадії перебуває експертиза в даній справі, проте відповідь не надійшла. Станом на 21.11.2022 відсутня інформація щодо проведення судової експертизи в даній справі.

Скаржник, ФОП Пазич Р.П., з моменту призначення судової автотехнічної експертизи 11.07.2022 не звертався до суду апеляційної інстанції з клопотанням про зобов`язання експертної установи надати рахунок на оплату експертизи; звернувся з таким клопотанням він лише 28.11.2022, після поновлення провадження у справі. 

12. ФОП Манжолою Є.В. (орендодавець) та ФОП Пазичем Р.П. (орендар) укладено Договір, за умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає в платне користування легковий автомобіль у відмінному стані, без пошкоджень.

13. У подальшому, 02.12.2020 між ФОП Манжолою Є.В. і ОСОБА_1 (як поручителем) укладено договір поруки (далі - Договір поруки), за яким ОСОБА_1 виступив поручителем за Договором.

14. 02.12.2020 ФОП Манжола Є.В.  передав ФОП Пазичу Р.П. автомобіль (з відповідними документами та комплектуючими) за актом приймання - передачі.
15. За доводами ФОП Манжоли Є.В.,  ФОП Пазич Р.П. тричі сплатив орендну плату (02.12.2020, 08.12.2020 та 16.12.2020), після чого сплачувати за оренду автомобіля припинив.

16. На адреси відповідачів за первісним позовом направлялися претензії щодо погашення боргу та нотаріального посвідчення Договору (якому він підлягав згідно з пунктом 10.1 цього ж договору), повернення автомобіля і досудова вимога, які ФОП Пазичем Р.П. отримані.

У зв`язку з несплатою орендної плати ФОП Манжола Є.В.  звернувся до суду.

17. ФОП Пазич Р.П. звернувся до суду із зустрічним позовом, зазначаючи, що: 16.12.2020 двигун автомобіля перестав працювати через фізичну зношеність, і автомобіль став не придатним, на підтвердження чого надано висновок "СТО та Шиномантаж на "Мальованці" від 21.12.2020; станом на 02.12.2020 ФОП Манжола Є.В.  знав про недолік автомобіля і неможливість його використання;  Договір оренди під викуп автомобіля підлягає визнанню недійсним у зв`язку з тим, що ФОП Манжола Є.В. увів в оману ФОП Пазича Р.П. стосовно того, що автомобіль, який є предметом Договору, знаходиться у справному стані та придатний до використання.  

18. На виконання умов Договору, 02.12.2020 ФОП Манжола Є.В. передав ФОП                    Пазичу Р.П. автомобіль в оренду, і згідно з актом приймання - передачі автомобіль передано  у відмінному стані, без пошкоджень; про це ФОП Пазич Р.П. зазначив у розписці, відмовившись від проведення експертизи для встановлення вартості авто.

19. Сторонами Договору визнається як факт його укладання, так і те, що  його метою було настання реальних наслідків; також відбулося часткове виконання цього договору.

20. ФОП Пазичем Р.П. зазначено про направлення ФОП Манжолі Є.В. претензії від 22.12.2020, однак матеріали справи не містять доказів такого направлення.

У матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження обставин, викладених у зустрічній позовній заяві.

21. Договором передбачено, що орендна плата за ним сплачується один раз на тиждень у розмірі 70 доларів США в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на час здійснення оплати.
Позивачем за первісним позовом проведено нарахування простроченої орендної плати за Договором у період з 23.12.2020 по 15.09.2021 в сумі 72 918,30 грн., яка є обґрунтованою.

22. Крім того, позивачем за первісним позовом нараховано відповідачу за тим же позовом неустойку (штраф) у сумі 72 918,30 грн. За перерахунком, здійсненим судами, первісний позов у цій частині підлягав задоволенню в сумі 50 908,50 грн.

23. Також ФОП Манжола Є.В. заявив вимоги про стягнення 798 455,39 грн. пені на підставі умов  Договору. Судами здійснено перерахунок пені і визнано обґрунтованим її розмір у сумі 3 536,78 грн. 

24. Крім того, ФОП Манжола Є.В. заявив позовні вимоги про стягнення упущеної вигоди в сумі 36 459,15 грн. 

Проте позивачем за первісним позовом не доведено завдання йому збитків ФОП Пазичем Р.П.

25. ФОП Манжолою Є.В. доведено обставини надання йому професійної правничої допомоги під час розгляду даної справи в суді першої інстанції. При цьому ФОП Пазич Р.П. не скористався своїм правом щодо подання до суду заперечень на клопотання про стягнення відповідних судових витрат.

АКТИ ЗАКОНОДАВСТВА І ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

26. Відповідно до положень Цивільного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин):
- за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (частина перша статті 759);
- за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (частина перша статті 762).

Частиною третьою статті 285 Господарського кодексу України також передбачено обов`язок орендаря, зокрема, своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату. 

27. Згідно з частиною третьою статті 767 Цивільного кодексу України наймач зобов`язаний у присутності наймодавця перевірити справність речі; якщо наймач у момент передання речі в його володіння не переконається у її справності, річ вважається такою, що передана йому в належному стані.

28. У розгляді даної справи попередніми судовими інстанціями з`ясовано і скаржником не спростовано, що: згідно з актом приймання-передачі орендованого майна (автомобіль) останній передано орендареві у відмінному стані, без пошкоджень; про це зазначив орендар і власноручно у розписці, відмовившись від проведення експертизи для встановлення вартості автомобіля. 

Отже, з урахуванням наведеного предмет оренди за Договором (автомобіль) вважався таким, що переданий позивачу в належному стані.

Тому у судів не було підстав та обов`язку призначати судову експертизу, на проведенні якої наполягає позивач.

29. У зв`язку з наведеним не знаходять підтвердження й доводи скаржника стосовно неврахування судами попередніх інстанцій правових висновків Верховного Суду, наведених у постановах останнього, зазначених у пункті 8 даної постанови.

30. Водночас Верховний Суд у силу приписів статті 300 ГПК України не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові судів попередніх інстанцій чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

31. Суд погоджується з доводами ФОП Манжоли Є.В., наведеними у відзиві на касаційну скаргу, в тій мірі, в якій вони узгоджуються з викладеним у цій постанові. 

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

32. З огляду на відповідні законодавчі приписи та обставини справи попередні інстанції дійшли загалом обґрунтованих висновків щодо відмови в зустрічному позові та часткового задоволення первісного позову.

Відтак визначених процесуальним законом підстав для скасування оскаржуваних судових рішень не вбачається.

Судові витрати

33. Сплачений скаржником у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції судовий збір покладається на скаржника, оскільки касаційна скарга залишається без задоволення. 

34. Подана ФОП Манжолою Є.В. заява про врахування витрат на правничу (правову) допомогу розглядатиметься Судом з урахуванням статті 129 ГПК України на підставі поданих доказів. Суд зауважує, що такі докази подаються протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Керуючись статтями 129, 300, 308, 309, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця Пазича Руслана Петровича  залишити без задоволення, а рішення господарського суду Житомирської області від 23.12.2021
та постанову Північно-Західного апеляційного господарського суду від 29.11.2022 зі справи № 906/232/21 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                   В. Селіваненко 

Суддя                                                                                   І. Булгакова

Суддя                                                                                                   Т. Малашенкова