КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
       
унікальний номер справи № 756/3367/21
апеляційне провадження № 33/824/114/2022                 
    
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М                                 У К Р А Ї Н И
 
07 червня 2022 року Київський апеляційний суд в складі судді  судової палати з розгляду цивільних справ Білич І.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 22 квітня 2021 року, про притягнення
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
в с т а н о в и л а :
            Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 22 квітня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік.
            Стягнено з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 454 грн. 00 коп.
            
            Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та закрити провадження у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
            В обґрунтування апеляційної скарги зазначаючи, що суд неповно з`ясував всі обставини справи, надав неправильну оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема вказуючи, що суд першої інстанції не взяв до уваги відеозапис з нагрудної камери працівників поліції, який спростовує обставини зазначені у протоколі. Також зазначає, що він не відмовлявся проходити огляд на стан сп'яніння як на місті зупинки транспортного засобу, так і в медичній установі, проте в медичній установі у нього не було взято відповідних аналізів незважаючи на згоду та готовність пройти такий огляд. Судом не враховано, що час перебування ОСОБА_1 у медичній установі взагалі не зафіксований на відеозапис.
            У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Сокольвак В.М. підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити з наведених в ній підстав.
            
             Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення осіб, що з`явилися, суд вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
            
            Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами поданої апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Згідно з вимогами ст. ст. 245, 251 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у відповідності з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
          Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
         Згідно з п.1.9 Правил дорожнього руху, особи які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно з законодавством.
         Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (зі змінами та доповненнями) водій серед іншого зобов`язаний:
        - виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів -посадових осіб військової інспекції безпеки руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;
         - не допускати випадків керування транспортними засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.           
 
Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
 
Як вбачається з матеріалів справи та змісту оскаржуваної постанови, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтується на даних, що містяться у протоколі ДПР18 № 047932 від 03 лютого 2021 року, поясненнях свідків та відеозаписі.
 
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 047932 від 03 лютого 2021 року, громадянин ОСОБА_1 о 16 год. 32 хв. керував автомобілем «Renault kangoo» д.н.з. НОМЕР_1 , м. Києві, по вул. Героїв Дніпра 10, з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме неприродна блідість обличчя, тремтіння пальців рук, поведінка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому порядку відмовився в присутності свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
       
               За вмістом п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний  огляд на визначення  стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних та токсичних речовин.
               Згідно з п.12 розділу 11 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів,що знижують увагу і швидкість реакції»,затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. 
 
                 Судом першої інстанції 05 квітня 2021 року було направлено запит до Київської міської наркологічної клінічної клініки «СОЦІОТЕРАПІЯ» для з`ясування обставин про проходження медичного огляду гр. ОСОБА_1 , однак станом на день та час ухвалення постанови Оболонського районного суду м. Києва, відповідь на запит  не надходила.
 
     22 квітня 2021 року о 14 год. 55 хв., засобами поштового зв`язку, від Київської міської наркологічної клінічної клініки «СОЦІОТЕРАПІЯ» надійшов лист із зазначенням того, що згідно із записами у журналі реєстрації медичних оглядів  осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ОСОБА_1 03 лютого 2021 року о 18 год. 20 хв. був доставлений лейтенантом поліції Кобилянським Д.В. для огляду.
 
     Однак, гр. ОСОБА_1 в присутності лейтенанта поліції Кобилянського Д.В. та двох свідків відмовився підписати добровільну згоду на проведення медичного огляду на стан сп`яніння. У зв`язку з відмовою ОСОБА_1 підписати інформаційну згоду на проведення медичного огляду на стан сп`яніння, огляд ОСОБА_1 не проводився. Також, слід зазначити, що згода для проведення огляду відповідно до ст. 43 Закону України "Основи законодавства про охорону здоров`я" є необхідна для застосування методів діагностики, профілактики та лікування.
 
     Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,  згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу Iцієї Інструкції поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. 
При цьому, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. Працівники поліції, діючи відповідно до приписів Інструкції, доставили ОСОБА_1 до лікарні, проте останній відмовився підписали згоду для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, що автоматично є відмовою від проходження такого огляду.
 
Статтею 130 КУпАП передбачено відповідальність як за керування транспортним засобом в стані наркотичного сп'яніння так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан наркотичного сп'яніння.
Слід зазначити, що відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння є порушенням вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху і утворює самостійний склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
Встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтовано висновку про винуватість  ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому законом порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
 
           Протокол про адміністративне правопорушенняДПР 18 № 047932 від 03 лютого 2021 року відповідає положенням ст. 256 КУпАП, складений відповідно до Інструкції, містить всю необхідну інформацію, визначену законодавством, щодо обставин правопорушення по суті обвинувачення.
 
Будь-яких доказів, що спростовують дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення,  ОСОБА_1 не надав.
Обставин, які б спростовували дані, що містяться в матеріалах адміністративної справи, з урахуванням наявних у справі доказів, судом не встановлено.
 
Наведені докази у своїй сукупності спростовують доводи апеляційної скарги, вказують на порушення ОСОБА_1 вимог пп.  п.2.5 Правил дорожнього руху, а отже і на факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги про відсутність складу правопорушення є необґрунтованими.
За таких обставин постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, а апеляційна скарга не містить будь-яких доводів, які б могли служити достатніми підставами для її скасування та закриття провадження у справі. 
 
Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-
 
                                                           п о с т а н о в и в:
 
            Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
            Постанову Оболонського районного суду м. Києва від 22 квітня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає чинності з дня її прийняття, є остаточною, оскарженню не підлягає.
 
Суддя: