Справа № 459/2460/22                        Головуючий у 1 інстанції: Мельникович М.В. 
Провадження № 33/811/272/23                Доповідач: Партика І. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисників адвокатів Бордюка Михайла Йосиповича, Савки Романа Івановича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Червоноградського міського суду Львівської області від 25 січня 2023 року щодо ОСОБА_1 , 

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 536,80 грн. 
Згідно постанови, ОСОБА_1 , 14 вересня 2022 року, о 20:02 год. в м. Червонограді по вул. С. Бандери, 55, керував автомобілем «VOLKSWAGEN CADDY», д. н. з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння; огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився лікарем, про що засвідчується висновком лікаря №165 від 14 вересня 2022 року, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з даною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану постанову та закрити провадження у справі, окрім того просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Червоноградського міського суду Львівської області від 25 січня 2023 року, оскільки розгляд справи було проведено у його відсутності.
Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою.
3 березня 2022 року на адресу Львівського апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшло доповнення до апеляційної скарги, в якому він просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі, викликати та допитати в якості свідків лікаря ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_3 .
Повідомляє, що не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази його вини.
Звертає увагу, що працівником поліції було здійснено виправлення у протоколі про адміністративне правопорушення, що не допускається, відповідно до п. 7 розділу 2 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції», затвердженої наказом МВС №1376 від 6 листопада 2015 року та вимогами ст. 256 КУпАП, про, що вони звернулися з заявою про злочин до правоохоронних органів.
Наголошує, що не погоджувався з результатом приладу «Драгер», яким було встановлено стан сп`яніння на місці зупинки автомобіля, та зазначав, що не вживав алкоголь.
       Місцевим судом не було досліджено акт огляду №165 від 14 вересня 2022 року, на підставі якого було складено висновок та не досліджено саму процедуру огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведену в медичному закладі.
       Зазначає, що лікар жодного огляду на стан алкогольного сп`яніння, відповідно до затвердженої методики, не проводив та на підставі результатів газоаналізатора прийшов до помилкового висновку. ОСОБА_4 , який є одноразовим, на газоаналізатрі вже використовувався, лікарем не проводилося тестовий забір повітря, а відразу надано йому прилад для тестування.
       Звертає увагу, що відповідно до клінічного обстеження у нього не було виявлено ознак алкогольного сп`яніння.
Окрім того, повідомляє, що працівники поліції зупинили його автомобіль безпідставно.
В доповненнях до апеляційної скарги, адвокат Савка Р.І. звернувся з клопотанням про допит свідків, а саме: лікаря ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яке підтримав адвокат Бордюк М.Й. та особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .
Розглянувши клопотання адвоката Савки Р.І., про виклик свідків, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що подане клопотання не містить достатніх обґрунтувань щодо необхідності виклику зазначених вище свідків. Зважаючи, що матеріали справи містять достатні дані щодо обставин адміністративного правопорушення, яке мало місце 14 вересня 2022 року, окрім того до матеріалів справи долучено відеозапис, який є чіткими та зрозумілим, відтак суд не вбачає доцільності у виклику зазначеного свідка, а тому у задоволенні такого клопотання слід відмовити.
Стосовно строку на апеляційне оскарження, то з урахуванням того, що ОСОБА_1 в судовому засіданні участі не приймав, про результат розгляду справи дізнався 1 лютого 2022 року, з метою забезпечення права особи на доступ до правосуддя, апеляційний суд вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду.
Заслухавши виступ особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисників на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги з доповненнями, апеляційний суд вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.
Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Статтею 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 2.9 а ПДР України встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.
Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, а саме:
- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД№ 173047 від 14 вересня 2022 року (а.с. 2), відповідно до якого ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Volkswagen Caddy» д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння було проведено у встановленому законом порядку в медичному закладі;
- результатами приладу «Драгер 6820» (а.с.2), відповідно до якого результат огляду ОСОБА_1 становив 0.6 проміле та з таким результатом водій не погодився;
- інформацією з акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3), відповідно до якої результат огляду на приладі «Драгер» становив 0.60 проміле, ОСОБА_1 з результатом не погодився;
- направленням на огляд водія транспортного засобу огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 4), відповідно до якого у водія ОСОБА_1 було виявлено запах алкоголю з порожнини рота та скеровано його для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичний заклад;
- відомостями висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 4), з якого вбачається, що огляд було проведено 14 вересня 2022 року, у водія діагностовано стан алкогольного сп`яніння;
- рапортом працівника поліції (а.с. 6), відповідно до якого під час опитування водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, внаслідок чого водієві було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки автомобіля, з яким водій не погодився, направлено для проведення огляду в КП ЦМР ЧМР, після проходження огляду в медичному закладі, у особи, яка притягується до адміністративної відповідальності діагностовано стан алкогольного сп`яніння, на водія було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
- відеозаписом, долученим до матеріалів справи, який був досліджений у судовому засіданні, згідно якого ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції, під час опитування у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, з результатами якого водій не погодився, направлено водія для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичний заклад, у медичному закладі водій пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, за допомогою газоаналізатора (результат тесту 0,65 проміле), лікарем діагностовано стан алкогольного сп`яніння.
Твердження сторони захисту, щодо звернення із заявою про злочин до правоохоронних органів, то такі апеляційним судом розцінюються критично, оскільки спрямовані на ухилення від адміністративної відповідальності та зводяться до визнання частини доказів не допустимими.
Аргументи сторони захисту, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 173047 від 14 вересня 2022 року є недопустимим доказом, оскільки у такому протоколі були допущені виправлення у прізвищі особи - порушника, що є порушенням п. 7 «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затвердженої наказом МВС України 06 листопада 2015 року №1376, не беруться до уваги апеляційного суду.
Так, із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 173047 від 14 вересня 2022 року вбачається, що такий складено щодо ОСОБА_1 , це встановлено із третьої графи протоколу, де зазначено наступне: «…. ОСОБА_5 склав цей протокол про те, що громадянин ОСОБА_1 ..», тобто, у третій графі протоколу вказане правильне прізвище особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, такий складений відносно водія ОСОБА_1 . Окрім цього, з аналізу інших доказів, які додані до протоколу вбачається, що вони стосуються особи порушника – ОСОБА_1 , тому, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що таке виправлення, допущене працівником поліції у протоколі не впливає на допустимість такого доказу, не спростовує вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у вчиненні даного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак не є підставою для закриття провадження у справі.
Аргументи сторони захисту, що муштук, який є одноразовим, вже використовувався на цьому газоаналізаторі та лікарем не проводився тестовий забір повітря, не беруться до уваги апеляційного суду, оскільки з відеозапису, долученого до матеріалів справи, вбачається, що поруч з приладом знаходиться упаковка від одноразового муштука, окрім того, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності незгоди з результатом приладу не висловлював, також висновок лікаря у встановленому законом порядку не оскаржував та зауважень до процедури огляду, яка була проведена в медичному закладі, не мав.
Доводи сторони захисту, що відповідно до клінічного обстеження у ОСОБА_1 не було виявлено ознак алкогольного сп`яніння, не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки, діагноз лікаря, який вноситься до акта медичного огляду, і на підставі якого в подальшому лікарем видається висновок, встановлюється не тільки на підставі результатів газоаналізатора, а лікар звертає увагу на клінічну картину, тобто на те, як водій себе поводить і на наявність ознак алкогольного сп`яніння (серед яких також є запах алкоголь з порожнини рота, та інші), які вказують на можливий стан сп`яніння.
Клінічні дані в поєднанні із результатом газоаналізатора, дають можливість визначити, чи знаходиться людина в стані сп`яніння.
Аргументи сторони захисту, що місцевим судом не було досліджено акт огляду №165 від 14 вересня 2022 року та процедуру огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, яка була проведена в медичному закладі, не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки до матеріалів справи не долучається акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, окрім того в суді першої інстанції в сторони захисту не було зауважень до процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння, яка була проведена в медичному закладі.
Твердження апелянта, що лікар жодного огляду на стан алкогольного сп`яніння не проводив, а встановив діагноз лише на підставі результатів газоаналізатора, не заслуговують на увагу апеляційного суду.
Як вбачається з долученого акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №165 від 14 вересня 2022 року, лікарем було проведено клінічне дослідження ОСОБА_1 , в результаті якого було встановлено, що у водія наявний запах алкоголю з порожнини рота, у зв`язку із чим було проведено додаткове обстеження за допомогою приладу «Алкофор 505», який показав позитивний результат 0,65 проміле.
В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.
При апеляційному перегляді, не встановлено порушень місцевим судом положень ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд першої інстанції з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції також дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП і призначив таке в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням даних про особу, й інших обставин справи, а також того, що вчинені ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.
Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Червоноградського міського суду Львівської області від 25 січня 2022 року.
У задоволенні клопотання адвоката Савки Романа Івановича про допит лікаря ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_3 – відмовити.
Постанову Червоноградського міського суду Львівської області від 25 січня 2022 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.
Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                Партика І.В.