У Х В А Л А        
 
27 січня 2023 року
м. Київ
 
справа № 646/8239/18
провадження № 61-6238св22
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., розглянувши заяву представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1  - адвоката Бабича Юрія Вікторовича про зупинення виконання рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27 січня 2021 року та постанови Харківського апеляційного суду від 25 січня 2022 року в справі за первісним позовом  ОСОБА_2 до Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про визнання права власності, визнання частково недійсним договору купівлі-продажу, витребування майна із чужого незаконного володіння та передачу квартири власнику, виселення, припинення права власності та за зустрічним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Харитонова Яна Михайлівна, про визнання договору купівлі-продажу недійсним, визнання права власності, скасування рішення та запису щодо реєстрації прав,  
 встановив:
У листопаді 2018 року  ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, фізичної особи-підприємця   ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 ),у якому просила суд: 
- визнати за нею право власності на квартиру   АДРЕСА_1 загальною площею 87, 3 кв. м та житловою - 64,7 кв. м; 
-витребувати із чужого незаконного володіння та передати їй житлове приміщення 8 площею 22, 6 кв. м. та житлове приміщення 9 площею 13,0 кв. м, які передані ОСОБА_1 як нежитлові приміщення 1 площею 13, 0 кв. м та нежитлове приміщення 2 площею 22, 2 кв. м, що розташовані в житловому будинку по  АДРЕСА_2 ; 
-визнати частково недійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень першого поверху площею 71, 0 кв. м № 1-4 в житловому будинку  АДРЕСА_2 в частині відчуження нежитлового приміщення 1 площею 13, 0 кв. м та нежитлового приміщення 2 площею 22, 2 кв. м, укладеного між Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради та   ОСОБА_1 ; 
-припинити право власності  ОСОБА_1 на нежитлове приміщення 1 площею 13, 0 кв. м та нежитлове приміщення 2 площею 22, 2 кв. м, що розташовані в житловому будинку по  АДРЕСА_2 ; 
-виселити  ОСОБА_1 із нежитлового приміщення 1 площею 13, 0 кв. м та нежитлового приміщення 2 площею 22, 2 кв. м, що розташовані в житловому будинку АДРЕСА_2 . 
У липні 2019 року ФОП ОСОБА_1 подав до суду зустрічний позов до   ОСОБА_2 , у якому просив суд: 
- визнати договір купівлі-продажу від 22 вересня 2017 року № 4640, укладений між КС «Самопоміч» та  ОСОБА_2 щодо купівлі квартири  АДРЕСА_1 недійсним;
-визнати незаконним та скасувати рішення приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Харитонової Я.М. Про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний № 37226182 від 22 вересня 2017 року, та запис № 22480608 про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за   ОСОБА_2 ; 
-визнати право власності на нежитлові приміщення першого поверху № 1, № 2 в житловому будинку літ. «Б-4» за адресою:  АДРЕСА_3 за ФОП   ОСОБА_1 . 
Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27 січня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.
Визнано за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_4 .
Витребувано із чужого незаконного володіння та передано ОСОБА_2 житлове приміщення № 8, площею 13, 0 кв. м, та житлове приміщення № 9, площею 22, 6 кв. м, які передані ОСОБА_1 , як нежитлові приміщення № 1, площею 13, 0 кв. м, та нежитлове приміщення № 2, площею 22, 2 кв. м, що розташовані в житловому будинку АДРЕСА_2 .
Припинено право власності ОСОБА_1 на нежитлові приміщення № 1, площею 13, 0 кв. м, та нежитлове приміщення № 2, площею 22, 2 кв. м, що розташовані в житловому будинку АДРЕСА_2 .
Виселено ОСОБА_1 з нежитлових приміщень: № 1, площею 13, 0 кв. м, та № 2, площею 22, 2 кв. м, що розташовані в житловому будинку АДРЕСА_2 .
У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.
У задоволенні зустрічного позову ФОП ОСОБА_1 відмовлено.
Вирішено питання стосовно розподілу судових витрат.
Постановою Харківського апеляційного суду від 25 січня 2022 року рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27 січня 2021 року в частині позовних вимог про визнання права власності скасовано та в задоволенні позову в цій частині відмовлено. В іншій частині рішення суду залишено без змін.
06 липня 2022 року ФОП ОСОБА_1 через представника Бабича Ю. В. засобами поштового зв'язку надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27 січня 2021 року та постанову Харківського апеляційного суду від 25 січня 2022 року у вказаній справі.  
Ухвалою Верховного Суду від 02 вересня 2022 року відкрито касаційне провадження за скаргою ФОП ОСОБА_1 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27 січня 2021 року та постанову Харківського апеляційного суду від 25 січня 2022 року, витребувано з Червонозаводського районного суду м. Харкова цивільну справу № 646/8239/18.
20 січня 2023 року представник заявника ФОП ОСОБА_1 - адвокат Бабич Ю. В. через підсистему «Електронний суд» надіслав до Верховного Суду заяву про зупинення виконання рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27 січня 2021 року та постанови Харківського апеляційного суду від 25 січня 2022 рокудо закінчення їх перегляду в касаційному порядку.
Заява мотивована тим, що позивач на виконання оскаржуваних судових рішень вживає заходи для переходу спірних приміщень під власний контроль, зокрема із застосуванням спеціального обладнання виводить з роботи замки на встановлених ФОП ОСОБА_1 у березні 2018 року дверях.
Заявник вказує, що спірні приміщення з березня 2018 року на підставі нотаріального засвідченого договору купівлі-продажу від 07 березня 2018 року № 3805 цілісним об'єктом разом із нежитловими приміщеннями першого поверху за № 3 та № 4 були його власністю. При цьому спірні приміщення поєднані з належними йому нежитловими приміщеннями № 3 та № 4 стінами та внутрішніми міжкімнатними проходами. Фактично протягом володіння спірними приміщеннями в сукупності з приміщеннями першого поверху за № 3 та № 4 ФОП ОСОБА_1 були вкладені значні кошти, оскільки у цих чотирьох приміщеннях було обладнано офіс, замінено вхідні двері, встановлено інші вікна, завезено оргтехніку.
З огляду на викладене, заявник вважає, що виконання оскаржуваних судових рішень призведе до втрати його майна, створить обставини неможливості доступу до належних йому приміщень № 3 та № 4 та відповідно безперешкодний доступ позивача до указаних приміщень. Вказує, що у випадку скасування рішень судів попередніх інстанцій відновлення стану приміщень та майна, яке існувало до виконання судових рішень, буде утрудненим.      
Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Клопотання про зупинення (дії) виконання судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути надано копію такої постанови. Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або його дії, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
Перевіривши доводи заяви, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для зупинення виконання рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27 січня 2021 року та постанови Харківського апеляційного суду від 25 січня 2022 року, оскільки заявником не наведено достатньо обґрунтованих підстав та не надано належних доказів, за наявності яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання оскаржуваних судових рішень, не доведено, що у випадку задоволення касаційної скарги здійснення повороту виконання судового рішення буде неможливим, а доводи заявизводяться лише до ймовірності настання негативних наслідків.  
Ураховуючи викладене, заява представника ФОП ОСОБА_1 - адвоката Бабича Ю. В. про зупинення виконання рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27 січня 2021 року та постанови Харківського апеляційного суду від 25 січня 2022 року задоволенню не підлягає. 
Керуючись статтею 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ухвалив:
У задоволенні заяви представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1  - адвоката Бабича Юрія Вікторовича про зупинення виконання рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27 січня 2021 року та постанови Харківського апеляційного суду від 25 січня 2022 року відмовити.    
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                            М. Ю. Тітов
 
А. Ю. Зайцев
 
                                                                                                                        Є. В. Коротенко