ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2023 року 
м. Київ

справа № 640/10031/20
адміністративне провадження № К/990/29316/22 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Єресько Л.О.,
суддів: Соколова В.М.,  Загороднюка А.Г., 
розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у касаційній інстанції справу № 640/10031/20
за позовом ОСОБА_1 до Військового інституту телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут про визнання протиправним та скасування наказу
за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Литвиненко Алла Василівна
на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 грудня 2021 року, ухвалену суддею Добрянської Я.І.
та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2022 року, ухвалену колегією суддів у складі головуючого судді Лічевецького І.О., суддів: Мельничука В.П., Оксененка О.М.
УСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
1. ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Військового інституту телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут (далі - відповідач, Військовий інститут телекомунікацій та інформатизації), в якому просив:
1.1. визнати протиправним та скасувати пункт 2 наказу від 05.11.2019 № 121 начальника військового інституту телекомунікацій та інформатизації (з основної діяльності) "Про результати службового розслідування за фактом невиходу військовослужбовця інституту на службу" про оголошення ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення - суворої догани;
1.2. визнати протиправним та скасувати наказ від 05.11.2019 начальника військового інституту телекомунікацій та інформатизації (по стройовій частині) № 226 про виключення ОСОБА_1 із списків особового складу інституту, всіх видів забезпечення;
1.3. визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу (по стройовій частині) начальника військового інституту телекомунікацій та інформатизації від 05.11.2019 № 41 про дострокове розірвання контракту через недисциплінованість та звільнення з військової служби у запас за пунктом "ж" у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем ОСОБА_1 ;
1.4. зобов`язати відповідача поновити ОСОБА_1 на військовій службі (навчанні) на 3 курсі факультету телекомунікаційних систем за спеціальністю "Телекомунікації та радіотехніка".
2. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про протиправність оскаржуваних наказів, винесених відповідачем за відсутності доказів та доведених обставин на підтвердженням порушення ОСОБА_1 норм Дисциплінарного статуту. Крім того, з посиланням на пункт 97 Дисциплінарного статуту щодо обов`язку доведення наказу про накладення дисциплінарного стягнення до відома курсанта, позивач указує на те, що зміст оскаржуваних наказів доведено до його відома лише листом від 12.03.2020 після повторного запиту адвоката, направленого на адресу відповідача. 
Установлені судами попередніх інстанцій обставини справи
3. Між курсантом ОСОБА_1 та Міністерством оборони України в особі начальника Військового інституту телекомунікацій та інформатизації полковника ОСОБА_2 , керівником, 29.08.2017 було укладено Контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу (далі - Контракт), за яким, відповідно до Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", старший сержант ОСОБА_1 , взяв на себе обов`язок проходження військової служби (навчання) у Військовому інституті телекомунікацій та інформатизації протягом строку Контракту відповідно до вимог, визначених законодавством, що регулюють порядок проходження військової служби, та цим Контрактом, а керівник - зобов`язався забезпечити йому необхідні для навчання умови, визначені наказами Міністра оборони України та Міністра освіти і науки України, статутом вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу та іншими актами, а також - забезпечити додержання особистих прав і свобод ОСОБА_1 та прав члені його сім`ї, включаючи надання пільг, гарантій та компенсацій тощо.
4. Наказом начальника Військового інституту телекомунікацій та інформатизації від 29.08.2017 № 174 ОСОБА_1 було зараховано до списків особового складу інституту.
5. Наказом начальника Військового інституту телекомунікацій та інформатизації (по стройовій частині) від 05.11.2019 №41, відповідно пунктів 3.1, 3.4, наказу Міністра оборони України від 24.12.1997 № 490 (зі змінами) старшого сержанта військової служби за контрактом ОСОБА_1 курсанта 3 курсу навчальної групи факультету телекомунікаційних систем, спеціальність - "Телекомунікації та радіотехніка" відраховано з навчання через недисциплінованість та відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" звільнено з військової служби у запас за підпунктом "ж" у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем.
6. Передумовою винесення вказаного наказу стали акт службового розслідування 1/12/13/75 та наказ від 05.11.2019 № 121 начальника військового інституту телекомунікацій та інформатизації (з основної діяльності) "Про результати службового розслідування за фактом невиходу військовослужбовця інституту на службу" про оголошення ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення - суворої догани.
7. Винесення оскаржуваних наказів стало підставою звернення ОСОБА_1 з вказаним позовом до суду.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
8. Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва 03.12.2021, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.09.2022, позовну заяву залишено без розгляду на підставі пункту 8 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
9. Вказану ухвалу суд першої інстанції мотивував тим, що обставини, викладені в позовній заяві на обґрунтування дотримання позивачем строку звернення до суду були спростовані доказами, дослідженими судом в ході розгляду цієї справи, а позивач не надав доказів на підтвердження поважності причин пропуску такого строку, а тому за висновком суду відсутні підстави уважати наведені позивачем причини поважними.
9.1. Так, суд першої інстанції зазначив, що наявні в матеріалах справи докази свідчать про те, що ОСОБА_1 був обізнаний про своє порушене право наказами відповідача від 05.11.2019 ще до 12.03.2020, як про те стверджує позивач. Зокрема, такими доказами є особистий підпис позивача на останньому аркуші акту службового розслідування № 1/12/13/75, датованого 05.11.2019 та в наказі начальника інституту №121 від 05.11.2019 про результати службового розслідування, а також отримання ним витягу з наказу начальника інституту від 05.11.2019 №226 про відрахування з військового інституту та звільнення зі збройних Сил України. Рапортом від 05.11.2019 ОСОБА_1 також підтверджено отримання після відрахування з інституту витягу з наказу №226 від 05.11.2019, припису №1/53/1557 від 05.11.2019, атестату та додатку до атестату про повну середню освіту НОМЕР_1 ; облікової послужної картки до військового квитка.
Проте, як зауважив суд першої інстанції, із позовною заявою про оскарження наказів відповідача від 05.11.2019 позивач звернувся до суду лише у травні 2020 року.
9.2. Посилання позивача на введення в дію карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) суд також уважав неповажними, оскільки Закон України від 30.03.2020 № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» введено в дію 02.04.2020, тобто після спливу строку, визначеного пунктом 5 статті 122 КАС України для подання вказаної позовної заяви. 
9.3. З огляду на вказане, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про наявність підстав для застосування положень частини третьої статті 123, пункту 8 частини першої статті 240 КАС України наслідком яких є залишення позовної заяви без розгляду.
Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги
10. Від ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Литвиненко Алла Василівна, до Верховного Суду (далі - Суд) 26.10.2022 надійшла касаційна скарга, в якій просить скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.12.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.09.2022 у справі №640/10031/20, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.
10.1. Ця касаційна скарга подана на підставі частини другої та четвертої статті 328 КАС України із посиланням скаржника у касаційній скарзі на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права.
10.2. В обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначає, що в позовній заяві містилося прохання позивача щодо поновлення строків звернення до адміністративного суду та обґрунтування поважності причин такого пропуску із вказівкою на доказ фактичного ознайомлення позивача із оспорюваним наказом про звільнення.
10.3. На думку скаржника, судами не було враховано, що позивач не мав чіткої та практичної можливості оскаржити своє звільнення з військової служби та відрахування з інституту у встановлений частиною п`ятою статті 122 КАС України місячний строк, оскільки наказ на підставі якого його звільнено зі служби від 05.11.2019 № 41 не був доведений до його відома згідно вимог Дисциплінарного статуту, а також позивачу не було відомо про підстави його звільнення; по-друге, доведення до його відома інших наказів від 05.11.2019, як-то наказу № 121, не доводить факту обізнаності позивача про його звільнення, оскільки цим наказом застосовано до нього дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани.
10.4. Скаржник уважає, що позивач не міг знати юридичних і фактичних підстав його відрахування з інституту, що унеможливило обгрунтування позову у відповідності до вимог статті 160 КАС України.
10.5. Касатор наголошує, що копія рапорту ОСОБА_1 від 05.11.2019 про небажання проходити військову службу в Збройних Силах України та прохання направити на облік до ІНФОРМАЦІЯ_1, а також інші докази, які була враховані судами попередніх інстанцій на підтвердження обізнаності позивача із його відрахуванням із інституту та звільненням із збройних сил, в силу вимог статті 79 КАС України не можуть бути допустимими, оскільки такі докази було долучено до відзиву на позовну заяву та клопотання відповідача про залишення позовної заяви без руху, копії яких відповідачем ОСОБА_1 не направлялися. Ці обставини позбавили позивача можливості спростовувати подані відповідачем докази, а суд першої інстанції своєю чергою не перевірив чи виконані відповідачем вимоги процесуального закону щодо надсилання поданих суду доказів іншим учасникам справи.
10.6. Скаржник також зауважує, що шестимісячний строк звернення до суду із іншими вимогами позивачем не порушено з огляду на те, що 01.03.2020 на всій території України було запроваджено карантин, який був спрямований на запобігання виникнення і поширення короновірусної хвороби (COVID-19) та на підставі Закону "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID -19)" було встановлено, що на строк дії карантину продовжуються усі основні процесуальні строки.
10.7. На переконання скаржника, суди повинні застосовувати індивідуальний підхід до оцінки обставин кожної конкретної справи і не підходити формально до вирішення долі позовної заяви: розглянути спір по суті чи залишити позов без розгляду.
11. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 03.11.2022 відкрито касаційне провадження №К/990/29316/22 за вищевказаною касаційною скаргою.
12. Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду Єресько Л.О. від 26.01.2023 закінчено підготовчі дії та призначено справу до розгляду у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Позиція інших учасників справи
13. Від Військового інституту телекомунікацій та інформатизації відповідача 18.11.2022 до Суду надійшов відзив на касаційну скаргу, у якому відповідач просить залишити останню без задоволення, а оскаржувані рішення без змін.
13.1. Відповідач уважає, що оскаржувані судові рішення є законними, ухвалені із дотриманням норм процесуального права на підставі повного та всебічного дослідження доказів, а висновки судів за результатами з`ясування обставин цієї справи відповідають вимогам чинного законодавства.
Позиція Верховного Суду
Джерела права. Оцінка висновків судів, рішення яких переглядаються, та аргументів учасників справи.
14. Верховний Суд (далі - Суд), перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, виходить із такого.
15. Кожна особа має право в порядку, встановленому КАС України, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси (стаття 5 цього Кодексу).
16. Статтею 118 КАС України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом. Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.
17. За змістом статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
18. Згідно з частиною першою, другою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
19. Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду визначені у статті 123 КАС України, відповідно до якої у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
19.1. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
19.2. Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
19.3. Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
20. Відповідно до пункту 8 частини першої статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо є підстави, визначені частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.
21. Умовою прийнятності позовної заяви до розгляду є її відповідність вимогам щодо форми і змісту, які визначені у статті 160, 161 КАС України, а також дотриманні строків звернення до суду, обов`язковому поданні переліку матеріалів, що повинні бути додані до неї, в тому числі і в частині сплати судового збору та, у разі пропуску строку звернення до суду, подання відповідного клопотання про його поновлення доказів поважності причин його пропуску.
22. Згідно із пунктами 3, 5 частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).
23. Частиною першою статті 169 КАС України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, встановлюється спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
24. Окрім того, частинами тринадцятою, п`ятнадцятою статті 171 КАС України, передбачено повноваження суду першої інстанції у разі встановлення після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановити ухвалу про залишення заяви без руху та надати строк для усунення її недоліків, і залишення її без розгляду в разі, якщо відповідно до ухвали суду у встановлений строк ці недоліки не усунуті.
25. Частиною дев`ятою статті 171 КАС України визначено, що в ухвалі про прийняття заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, зокрема, зазначається результат вирішення заяв і клопотань позивача, що надійшли разом із позовною заявою, якщо їх вирішення не потребує виклику (повідомлення) сторін.
26. Звертаючись до суду із цією позовною заявою позивач одночасно заявив клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду із наведенням причин поважності такого пропуску та просив суд його поновити. 
27. Ухвалою від 14.05.2021 Окружний адміністративний суд міста Києва відкрив провадження у цій справі та дійшов висновку про її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 
28. У цій ухвалі судом зазначено, що позовна заява за формою та змістом відповідає вимогам статей 160 та 161 КАС України, підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження у справі судом не встановлено, перешкод для відкриття провадження в адміністративній справі немає.
29. При цьому, питання поновлення пропущеного строку за клопотанням позивача судом при відкритті провадження у справі не вирішувалося, причини пропуску пропущеного позивачем строку звернення до суду неповажними не визнавалися.
30. Військовий інститу телекомунікацій та інформатизації подав до суду відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , у якому навів заперечення щодо зазначених позивачем підстав для поновлення йому строків звернення до суду.
31. Ухвалою від 03.12.2021 Окружний адміністративний суд міста Києва залишив позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду на підставі частини третьої статті 123, пункту 8 частини першої статті 240 КАС України, з огляду на неповажність наведених позивачем причин пропуску строку звернення до суду. За наслідками перегляду цієї ухвали в апеляційному порядку Шостий апеляційний суд постановою від 22.09.2022 залишив її без змін.
32. Надаючи оцінку доводам касаційної скарги про порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при постановленні оскаржуваних рішень, колегія суддів виходить із такого.
33. Суд уважає за необхідне підкреслити, що процесуальне законодавство встановлює певний порядок дій суду при виявленні недоліків, зокрема, позовної заяви. Як у випадку невиконання вимог статті 160 КАС України щодо форми та змісту позовної заяви, так і вимог щодо дотримання строку звернення до суду, зокрема, відсутності відповідного клопотання про його поновлення чи визнання вказаних у ньому причин неповажними, - позовна заява залишається без руху.
34. З аналізу положень статей 123, 171 КАС України слідує, що питання дотримання позивачем строку звернення з позовом з`ясовується судом на стадії відкриття провадження, а його пропуск є підставою для повернення позовної заяви, якщо суд дійде висновку, що причини, з яких його пропущено, не відповідають критеріям поважності.
35. Суд може повернутися до вирішення питання про дотримання позивачем строку звернення до суду й після відкриття провадження, і, установивши, що об`єктивних перешкод для своєчасного звернення до суду не існувало, постановити ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.
36. Закріплений у частинах першій-третій статті 123 КАС України порядок дає підстави для висновку, що в обох випадках (як і до, так і після відкриття провадження) застосуванню процесуальних наслідків пропуску строку звернення до суду має передувати оцінка судом зазначених у заяві позивача причин пропуску такого строку.
37. До відкриття провадження у справі реалізація відповідних процесуальних гарантій відбувається шляхом залишення позовної заяви, поданої за межами строків звернення до суду, без руху з пропозицією подати заяву про його поновлення або вказати інші, ніж ті, що зазначені в позовній заяві, підстави для поновлення строку.
38. Подібним чином законодавець урегулював і механізм залишення позовної заяви без розгляду з підстав пропуску строку звернення до суду, факт якого встановлено після відкриття провадження у справі, закріпивши у частині третій статті 123 КАС України, що позов залишається без розгляду, якщо позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними.
39. Колегія суддів зазначає, що залишення позовної заяви без руху - це процесуальна дія, яка застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання.
40. При цьому, в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху суд повинен чітко зазначити недоліки такої заяви та встановити спосіб і строк їх усунення.
41. У разі подання позивачем клопотання про поновлення строку звернення із позовною заявою суд повинен надати йому оцінку та вирішити шляхом визнання/невизнання причин пропуску такого строку поважними/неповажними.
42. Проте, суд першої інстанції при відкритті провадження у справі не вирішив питання про поновлення процесуального строку, відмову у його поновленні та не визнавав підстави такого пропуску (не)поважними.
43. Крім того, системний аналіз положень статті 123 КАС України дає підстави для висновку, що передумовою настання відповідних наслідків для позивача у спірних правовідносинах є надання можливості останньому скористатися правом подати заяву, в якій вказати інші причини поважності пропущеного строку, ніж ті, які були зазначені в первинній заяві про поновлення строку та які були визнані судом неповажними.
44. Верховний Суд у справі № 640/5645/19 (постанова від 23.09.2020) щодо застосування положень частин третьої та четвертої статті 123 КАС України дійшов висновку, що правила процесуального закону щодо надання можливості позивачу подати заяву про поновлення пропущеного строку або вказати інші причини поважності пропущеного строку, слід застосовувати як на стадії відкриття провадження у справі, так і на стадії розгляду справи після відкриття провадження у справі.
45. Водночас у цій справі суд першої інстанції не надав оцінку клопотанню позивача про поновлення строку звернення до суду заявленому позивачем разом із позовною заявою, а також не надав можливості позивачу надати та висловити свої аргументи і заперечення щодо доводів відповідача про неповажність наведених у позовній заяві причин такого пропуску. Матеріали справи не містять процесуальних рішень щодо надання можливості позивачу скористатися правом подати заяву, в якій би пропонувалося судом вказати інші причини поважності пропуску строку звернення до суду.
46. Беручи до уваги неведене, колегія суддів констатує, що суд першої інстанції, застосовуючи частину третю статті 123 та пункт 8 частини першої статті 240 КАС України неправомірно залишив позовну заяву без розгляду, допустивши при цьому порушення вимог частини першої статті 123, статті 169 та частини тринадцятої статті 171 КАС України та не залишивши позовну заяву без руху із зазначенням недоліків, які необхідно усунути, чим не надав позивачу можливості повідомити про інші причини поважності пропуску строку звернення до суду.
47. Суд апеляційної інстанції на вказані особливості залишення без розгляду позовних заяв з підстав пропуску строку звернення до суду уваги не звернув і процесуальних порушень суду першої інстанції не виправив.
48. При цьому, Суд зазначає, що не оцінює поважність наведених позивачем причин пропуску строку звернення до суду, проте доходить висновку, проте дійшов висновку, що суд першої інстанції не дотримався процесуального порядку вирішення питання щодо поважності їх пропуску.
49. Враховуючи вищевикладене, Верховний Суд дійшов висновку, що судами попередніх інстанцій порушено норми процесуального права, що призвело до постановлення незаконних рішень, які перешкоджають подальшому провадженню у цій справі.
50. Відповідно до частини першої КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
51. Справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
52. За таких обставин судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.
53. Водночас, відповідно до Закону України від 13.12.2022 №2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду», який набрав чинності з 15.12.2022, ліквідовано Окружний адміністративний суд міста Києва та утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві. При цьому, у пункті 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону встановлено, що з дня набрання чинності цим Законом до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом, а тому ця справа направляється на новий розгляд до Київського окружного адміністративного суду.
54. З огляду на відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
55. Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Литвиненко Алла Василівна, задовольнити.
2. Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 грудня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2022 року у справі №640/10031/20 скасувати, а справу направити для продовження розгляду до Київського окружного адміністративного суду.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Судді	Л.О. Єресько  В.М. Соколов   А.Г. Загороднюк