ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

29 березня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 280/4730/22	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Прокопчук Т.С. (доповідач),
                               суддів:  Кругового О.О., Шлай А.В.,     
розглянувши у письмовому провадженні в місті Дніпрі   апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2022 року (головуючий суддя: Духневич О.С.) по адміністративній справі  № 280/4730/22, розглянутої у письмовому провадженні
за позовом    ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови,- 

                                        ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 10.08.2022 року звернувся до суду з позовом до відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області (далі  Відділу держнагляду з безпеки на транспорті), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову відповідача № 308606 від 05.07.2022 року про застосування до позивача  адміністративно-господарського штрафу у сумі 17 000,00 грн.  
В обґрунтування позовних вимог зазначено ,що постанову прийнято відповідачем не на підставі, не в межах повноважень та не в порядку, що визначені законом, а також з порушенням строку розгляду справи. Наведені підстави, на думку позивача, є підставою для скасування оскаржуваної постанови. 
У відзиві на позов відповідач посилається на неправомірність доводів позивача та відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 16.11.2022 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 через представника подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального  та процесуального права, просить оскаржуване рішення суду скасувати та задовольнити позов.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначає про правомірність прийнятого судом першої інстанції рішення, в зв`язку з чим просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, а також правової оцінки обставин у справі, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч.1,2,3 ст. 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Крім того, ст.2 та ч.4 ст. 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Зазначеним вимогам процесуального закону рішення суду першої інстанції відповідає, а вимоги апеляційної скарги є не обґрунтованими з огляду на наступне.
Із матеріалів справи вбачається, що 17.02.2022 року посадовими особами Відділу держнагляду з безпеки на транспорті у Хмельницькій області проведено перевірку транспортного засобу - автомобіля марки MAN LE 8.180, державний номер НОМЕР_1 ,   з повною масою понад 3,5 т, який належить ОСОБА_1 , за кермом якого був водій ОСОБА_2 , виявлено здійснення вантажних перевезень транспортним засобом, який обладнаний діючим, але не повіреним тахографом, при відсутності протоколу перевірки та адаптації тахографа, у зв`язку із чим порушено вимоги ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачена абз. 3 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».
За даним фактом посадовими особами Відділу держнагляду з безпеки на транспорті у Хмельницькій області складено Акт № 321676 від 17.02.2022 року проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів. 
Позивача рекомендованим листом № 17911/27/24-22 від 22.06.2022 року  відповідачем повідомлено, що розгляд справи за актом № 321676 від 17.02.2022 року , відбудеться  05.07.2022 року з 10 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв., за адресою м. Запоріжжя, вул. Чубанова, буд. 8 у відділі держнагляду з безпеки на транспорті у Запорізькій області, лист отриманий ним особисто 27.06.2022 року(а.с.11,39-40).
Начальником Відділу держнагляду з безпеки на транспорті у Запорізькій області   розглянуто справу про порушення законодавства про автомобільний транспорт та винесено оскаржувану постанову № 308606 від 05.07.2022 року про застосування до ОСОБА_1 як власника транспортного засобу відповідно до приписів абз.3 ч.1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17 000,00грн. , постанова направлена на адресу позивача супровідним листом № 19924-27/24-22 від 06.07.2022 (а.с.12-15).
Не погодившись з зазначеною постановою, позивач звернувся до суду з вимогою визнати її протиправною та скасувати.
Суд апеляційної інстанції   погоджується з   висновком суду першої інстанції про правомірність спірної постанови  виходячи з наступного.
Відповідно до  ст.19 Конституції України  органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Процедура здійснення державного контролю ,зокрема, за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами визначена Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим  постановою КМ України від 08.11.2006 № 1567 (далі - Порядок № 1567).
Відповідно до п. 4, 14,15 Порядку № 1567, державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю  у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі),
рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту,
під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно наявність визначених ст. 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом .
Згідно з п. 21 Порядку № 1567, у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.
Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акту) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).
Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені в  Законі України від 05.04.2001 року № 2344-III «Про автомобільний транспорт», з змінами і доповненнями (далі - Закон № 2344-III).
В розумінні  ст. 1 Закону № 2344-III  автомобільний перевізник - це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.
Згідно  ст. 48 Закону № 2344-ІІІ, автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;
для водія посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
Відповідно до ч. 2 ст. 49 Закону № 2344-ІІІ, водій транспортного засобу зобов`язаний, зокрема, мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень; дотримуватися визначеного режиму праці та відпочинку.
У відповідності до п. 6.1 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого  наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 р. № 340  (далі – Положення № 340),зокрема, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 т ,повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.
Згідно п. 6.3 Положення № 340 водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3).
Згідно з визначенням Положення № 340 тахограф - контрольний пристрій, який встановлюється на ТЗ для показу та реєстрації інформації про рух ТЗ.
Іншим способом контролю водіїв є індивідуальна контрольна книжка, яка відображає відомості про тривалість змінного періоду керування.
Чинним законодавством відсутність контролю робочого часу щодо певної категорії водіїв не передбачена.
Згідно п.7.1 Положення № 340, органи, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху проводять перевірку встановленого режиму праці та відпочинку водіїв відповідно до законодавства України.
Міністерством транспорту та зв`язку України наказом № 385 від 24.06.2010 року затверджено Інструкцію з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті (далі Інструкція № 385), дія якої поширюється на суб`єктів господарювання, які проводять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).
Відповідно до п. 3.1 розділу ІІІ Інструкції № 385, виробники транспортних засобів, перевізники, водії та ПСТ використовують тахографи, тахокарти, картки до цифрових тахографів, тип яких затверджено відповідно до вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР).
Згідно з п.3.5, 3.6 розділу ІІІ Інструкції № 385, перевізники: забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий);зберігають інформацію, отриману за допомогою тахографа, кожного водія протягом 12 місяців з дати останнього запису, а протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, свідоцтва про повірку - протягом одного року з дати закінчення терміну їх дії; аналізують інформацію щодо дотримання режимів праці та відпочинку водіїв, отриману за допомогою тахографа, а в разі виявлення порушень вживають заходів щодо недопущення та запобігання виникненню їх в подальшому. 
Перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами та згідно з вимогами ЄУТР здійснюють періодичні інспекції, які включають перевірку: правильності роботи тахографа та відповідності його типу згідно із законодавством (обов`язковість установлення тахографа певного типу - аналоговий або цифровий, позначка затвердження типу згідно з ЄУТР);наявності та цілісності таблички тахографа та його пломб, а також маркування таблички та пломб тахографа знаком ПСТ, внесеним до Переліку; дотримання вимог щодо періодичності проведення перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, а також перевірки тахографа; дотримання вимог щодо періодів роботи та відпочинку водіїв та їх відповідність параметрам руху, зареєстрованим тахографом;  наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній п.3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа; строків зберігання відповідної інформації, отриманої за допомогою тахографа, протоколів перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу та повірки тахографа.
Відповідно до пункту 2.5, 2.7  Інструкції № 385, повірку тахографів здійснюють повірочні лабораторії, які уповноважені на проведення повірки тахографів відповідно до Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», за результатами перевірки та адаптування тахографа до транспортного засобу пункт сервісу тахографів оформлює у двох примірниках протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу за формою, наведеною в додатку 1; протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу зберігають протягом трьох років з дати проведення робіт
Здійснивши аналіз чинного законодавства, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 т, які використовуються суб`єктами господарювання для внутрішніх перевезень вантажів, повинні бути обладнані діючим та повіреним у встановленому порядку тахографом; за відсутності документів, зокрема, протоколу перевірки та адаптації пристрою тахографа, застосовуються адміністративно-господарські штрафи. 
Відповідно до вимог абз.3 ч.1 ст. 60 Закону №344-III за перевезення ,зокрема, вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст. 39, 48 цього Закону, передбачено штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Застосувавши згідно приписів п.5 ст.242 КАС України правові висновки Верховного Суду по справі № 820/4624/17 від 11.02.2020 року, здійснивши аналіз наявних доказів у справі, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що посадовими особами Відділів держнагляду з безпеки на транспорті дотримані положення Порядку №1567,  за результатами перевірки складено акт перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом , за участю водія ОСОБА_2 , який  містить зміст виявлених порушень, підписи водія та посадових осіб. 
Позивач не заперечує, що він є власником транспортного засобу   автомобіля марки MAN LE 8.180, державний номер НОМЕР_1 , факт вчинення порушення підтверджений належними та допустимими доказами, а тому суд першої інстанції  дійшов вірного висновку,  що позивач як власник транспортного засобу має сплатити визначену відповідачем суму штрафу. 
Посилання позивача на порушення відповідачем терміну розгляду справи, визначеної відповідно до п. 25, 26 Порядку N1567 не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення як підставу для скасування оскаржуваної постанови, судом першої інстанції вірно визнані неспроможними через введення з 24.02.2022 року воєнного стану в України внаслідок  військової агресії Російської Федерації проти України, що перешкодило вчасному розгляду відповідачем справи в передбачений законом термін.
В силу викладеного висновок суду першої інстанції, що  відповідачем з дотриманням вимог чинного законодавства в межах наданих повноважень  винесено оскаржувану постанову № 308606 від 05.07.2022 року про застосування до ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17 000,00грн. за порушення законодавства, відповідальність за яке передбачена абз.3 ч. 1  ст. 60 Закону  № 2344-III  - є правомірним.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Викладене свідчить, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для скасування судового рішення відсутні.
Оскільки в задоволенні позову відмовлено, відсутні підстави відповідно до приписів ст.139 КАС України для стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесених ним судових витрат.
Керуючись ст.  12, 315,  316,  321,  322,  325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2022 року по адміністративній справі  № 280/4730/22 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття, касаційному  оскарженню не підлягає згідно п.2 ч.5 ст.328 КАС України.   
Головуючий - суддя                                                                      Т.С. Прокопчук 

                               суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай