Справа № 944/5434/22                        Головуючий у 1 інстанції: Колтун Ю.М. 
Провадження № 22-ц/811/3379/22                Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

09 березня 2023 року м.Львів                                 
Справа 944/5434/22
   Провадження № 22ц/811/3379/22

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого -   Приколоти Т.І.,
суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.
секретар Салата Я.І.
з участю:          ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2  

розглянув справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_3 на ухвалу Яворівського районного суду Львівської області, постановлену у м. Яворів 29 листопада 2022 року у складі судді Колтуна Ю.М., у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення боргу, -

встановив:
       9 листопада 2022 року ОСОБА_4 звернувся до суду з цим позовом.
       Разом з позовом ОСОБА_4 подав до суду заяву про забезпечення позову, у якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на належні відповідачу рухоме і нерухоме майно та грошові кошти (в тому числі ті, що знаходяться на банківських рахунках). Заяву мотивує тим, що 21 квітня 2021 року між сторонами укладено договір доручення на придбання та транспортування вживаного транспортного засобу. В день підписання договору на виконання умов договору він передав відповідачу грошові кошти в розмірі 19 500 доларів США. Однак у визначений термін договір не був виконаний. Відповідач не виходить на зв`язок, не відповідає на телефонні дзвінки та повідомлення. Вказує, що у нього є обґрунтовані підстави стверджувати, що відповідач здійснює активні дії з метою невиконання як умов договору та і можливого рішення суду про задоволення позову в майбутньому. Вважає, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову, оскільки поведінка відповідача свідчить про його не бажання дотримуватись взятих на себе зобов`язань.
       Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 29 листопада 2022 року заяву задоволено частково. У порядку забезпечення позову до розгляду справи по суті накладено арешт на рухоме і нерухоме майно та грошові кошти (в тому числі ті, що знаходяться на банківських рахунках), які належать відповідачу ОСОБА_3 межах заявлених позовних вимог - 19 500 доларів США.
       Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_3 . Вважає ухвалу прийнятою з порушенням норм процесуального права, без з`ясування всіх обставин справи, оскільки суд не оцінив обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів, не оцінив рівноцінності заходів забезпечення позову змісту заявлених позовних вимог. Вказує, що застосовані судом заходи забезпечення позову є неспівмірними із позовними вимогами, що призвело до втручання у мирне володіння майном, оскільки заява про забезпечення позову є необґрунтованою, не містить відомостей, що вказують на ускладнення або унеможливлення виконання рішення суду в майбутньому. Звертає увагу, що суд безпідставно, не з`ясував вартість вказаного рухомого майна, з порушенням принципу співмірності, наклав арешт на все рухоме і нерухоме майно та грошові кошти, які йому належать, тим самим позбавивши його засобів для існування. Просить скасувати ухвалу та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні вказаної заяви відмовити. 
       8 березня 2023 року представник ОСОБА_4 - ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу, у якій зазначає, що апеляційна скарга є необґрунтованою, а оскаржувана ухвала відповідає вимогам закону. Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та ухвалу залишити без змін.
       Заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення.
       Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
       На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
       Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.
       Частково задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з такого.        
       Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
       Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
       Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»,  розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду при задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
       Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.
       Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.
       Згідно п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов може забезпечуватись шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві, і знаходяться у нього чи в інших осіб.
       Судом встановлено, що предмет позову у справі про стягнення коштів, є взаємопов`язаний з таким способом забезпечення позову, як накладення арешту. Невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача.
       Заявник посилається на те, що невжиття заходу забезпечення позову у виді накладення арешту на майно та грошові кошти може призвести до невиконання чи утруднення виконання можливого рішення при задоволенні позову, оскільки поведінка відповідача свідчить про його не бажання дотримуватись взятих на себе зобов`язань.
З урахуванням встановленого, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про часткове задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову, у виді накладення арешту на майно та грошові кошти відповідача в межах ціни позову.
       Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, які не спростовані доводами апеляційної скарги. Ухвала суду прийнята з додержанням вимог закону, підстави для її скасування відсутні.
Керуючись: ст. 367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 29 листопада 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 14 березня 2023 року.

Головуючий______________________Т. І. Приколота

Судді: ________________ Мікуш Ю.Р. ___________________ Р.В. Савуляк