УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №296/4322/20 Головуючий у 1-й інст. Шалота К. В. 
Категорія 65    Доповідач Трояновська  Г. С. 

        ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючого - судді Трояновської Г.С.
суддів: Миніч Т.І., Павицької Т.М.

розглянувши у порядку письмового провадження (без повідомлення учасників) цивільну справу № 296/4322/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз збут» на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 20 вересня 2022 року, ухваленого під головуванням судді Шалоти К.В. у м. Житомирі,

                                                  в с т а н о в и в :

У травні 2020 року ТОВ «Житомиргаз збут» звернулось до суду із названим позовом та просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за спожитий природній газ в сумі 48 162 грн. 84 коп. та вирішити питання судових витрат.
Позов обгрунтовано тим, що ОСОБА_1 є побутовим споживачем природного газу, що постачається ТОВ «Житомиргаз збут» за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач, враховуючи фактичне споживання природного газу для плити газової, котла, колонки, здійснив приєднання до умов публічного договору постачання природного газу побутовим споживачам. Проте всупереч п 14 ч. 3 Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496, споживач несвоєчасно і не в повному розмірі здійснював оплату спожитого природного газу з 01.02.2016 по 30.09.2019, у зв`язку із чим утворилась заборгованість перед ТОВ «Житомиргаз збут» у розмірі 48 162 грн 84 коп.
Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 20 вересня 2022 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз Збут" заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 11 169 гривень 96 коп.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз Збут" витрати зі сплати судового збору у розмірі 487 гривень 50 коп.
Не погодившись з вказаним рішенням, ТОВ «Житомиргаз збут» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не здійснив юридичної оцінки всіх фактичних обставин справи та доводів сторін, обмежився лише формальними висновками без посилання на норми права, які було порушено відповідачем.
Вказує, що ТОВ «Житомиргаз збут» як постачальник природного газу здійснює нарахування обсягів спожитого природного газу виключно за даними Оператора ГРМ, а відтак проведення перерахунків за поставлений природний газ є можливим лише після корегування Оператором ГРМ даних про об`єми розподіленого природного газу.
Звертає увагу, що суд вибірково підійшов до дослідження доказів, оскільки відмовив в задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості в сумі 36 992 грн 88 коп. без отримання доказів, які б спростували позицію позивача та при цьому задовольнив позовні вимоги на суму 11 169 грн 96 коп, які підтверджені таким же чином, як і інші сума заборгованості. 
Зазначає, що позивач, як сторона договору постачання природного газу побутовому споживачу, здійснює лише обчислення, тобто математичні розрахунки з наданим йому числовими значеннями об`єму спожитого газу, що визначені Оператором ГРМ АТ «Житомиргаз збут» обсягами природного газу, які є обов`язковими для нього як постачальника у взаємовідносинах із споживачем. 
Вважає рішення суду є необгрутнованим, оскільки постановлене без дослідження доказів, що містяться у справі й без наданням їм відповідної оцінки.
Відзиви на апеляційну скаргу не надходили. 
Відповідно до ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пункті 1 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 27.11.2012 ОСОБА_2 подарував ОСОБА_1 18/100 частини домоволодіння (два житлові будинки) АДРЕСА_2 . Зазначене підтверджується копією нотаріально посвідченого договору дарування (а.с. 61-62).
Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №527 від 21.04.2017 видано ТОВ "Житомиргаз Збут" ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу на території України.
26.07.2018 ОСОБА_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_3 , припинено газопостачання за борги, що стверджується довідкою, наданою позивачем (а.с. 4).
11.10.2019 ОСОБА_1 подано на ім`я голови правління АТ "Житомиргаз" заяву, в якій останній просив здійснити переоформлення особового рахунку НОМЕР_1 згідно договору дарування (а.с. 63).
11.10.2019 ОСОБА_1 подано до ТОВ "Житомиргаз Збут" заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам та заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 64, 65).
21.10.2020 працівниками АТ "Житомиргаз" складено акт №80811/366 перевірки стану обліку природного газу з побутовим лічильником за адресою: АДРЕСА_3 , мета відвідування: перевірка відключення, показник лічильника 27670,8, за наслідком перевірки встановлено, що опуск опломбовано, ВПГ, ПГ, котел - демонтовано опломбовано, пломби та пломбувальний матеріал не пошкоджено, альтернативне опалення (а.с. 66).
Згідно здійсненого розрахунку споживання природного газу за особовим рахунком № НОМЕР_1 , відкритому 18.09.2015 за адресою: АДРЕСА_3 , борг за спожитий газ станом на 01.10.2019, на показники лічильника 27670 м.куб. на 26.07.2018 становить 48162,84 грн. Вказано про припинення газопостачання 26.07.2018 (а.с. 10).
Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив із того, що з урахуванням доведення факту споживання відповідачем природного газу у період з лютого 2016 по червень 2018 року та недоведення факту споживання відповідачем обсягу нарахованого позивачем природного газу за липень 2018 року у розмірі 5328 куб.м., та здійснення відповідачем часткової оплати за спожитий природний газ, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за спожитий природний газ у розмірі 11 169 гривень 96 коп., виходячи з розрахунку 48 162,84 грн (за період з лютого 2016 по червень 2018 року) - 36992,88 грн. (за липень 2018 року).
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Рішення суду першої інстанції оскаржується в частині незадоволених позовних вимог щодо стягнення заборгованості за спожитий природний газ за липень 2018 року, а тому в іншій частині судом не переглядається.
Відносини, які виникли між сторонами цього спору, є правовідносинами, пов`язаними з постачанням та споживанням природного газу, та регулюються ЦК України, Кодексом газорозподільних систем, Законом України «Про ринок природного газу», Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30.09.2015, та іншими нормативно-правовими актами України.
Так, відповідно до абз. 1, 2 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із нормативно-правовими актами. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку.
Згідно з п. 1, 2 ч. 2 ст. 13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач зобов`язаний, зокрема: укласти договір про постачання природного газу; забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів.
Крім цього, відповідно до п. 1 Розділу ІІІ Правил (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) підставами для постачання природного газу побутовому споживачу є: наявність у побутового споживача договору розподілу природного газу, укладеного з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого підключений об`єкт споживача, та присвоєння споживачу Оператором ГРМ персонального ЕІС-коду як суб`єкту ринку природного газу; наявність у побутового споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу побутовим споживачам та дотримання його умов; відсутність простроченої заборгованості побутового споживача перед діючим постачальником за поставлений природний газ (за його наявності), що має підтверджуватися письмовою довідкою діючого постачальника або складеним з ним актом звірки розрахунків.
Відповідно до п. 2 Розділу ІІІ Правил (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України.
За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором
Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.
На письмову вимогу побутового споживача постачальник зобов`язаний протягом десяти робочих днів з дати отримання такого письмового звернення безкоштовно надати побутовому споживачу підписану уповноваженою особою постачальника письмову форму договору постачання природного газу побутовим споживачам.
Відповідно до п. 22 Розділу ІІІ Правил (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) побутовий споживач зобов`язаний: укласти договір постачання природного газу з постачальником, а за відсутності укладеного договору припинити відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи; забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договору; не пізніше ніж за двадцять робочих днів до звільнення приміщення або повного припинення газоспоживання письмово повідомити діючому постачальнику про розірвання договору та розрахуватися за спожитий природний газ; безперешкодно допускати у свої житлові та підсобні приміщення, де розташовані газові прилади і пристрої, лічильник газу, представників постачальника після пред`явлення ними відповідних службових посвідчень для звіряння показань фактично використаних обсягів природного газу; проводити на вимогу постачальника звіряння фактично використаних обсягів природного газу з підписанням відповідного акта та пред`являти платіжні документи на вимогу постачальника для перевірки правильності оплати; виконувати інші обов`язки, передбачені цими Правилами та чинним законодавством.
При цьому постачальник має право, зокрема: отримувати від побутового споживача плату за поставлений природний газ; ініціювати припинення постачання природного газу побутовому споживачеві з урахуванням вимог цих Правил; безперешкодного доступу до лічильників газу, встановлених у побутового споживача, для перевірки показань фактично використаних побутовим споживачем обсягів природного газу; проводити разом із побутовим споживачем звіряння фактично використаних обсягів природного газу з підписанням відповідного акта (п. 23 Розділу ІІІ Правил в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону, споживач зобов`язаний оплатити вартість спожитого ним природного газу, якщо він фактично споживав його.
Згідно із пунктом 14 Правил постачальник має право здійснити заходи з обмеження чи припинення газопостачання споживачу через залучення до цих робіт Оператора ГРМ/ГТС. У такому разі Оператор ГРМ/ГТС відповідно до умов укладеного договору на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання, здійснює відповідне обмеження чи припинення розподілу/транспортування природного газу з дотриманням правил безпеки та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, зокрема Кодексу газорозподільних систем або Кодексу газотранспортної системи.
Відповідно до пункту 1 Розділу 7 Кодексу газотранспортної системи ( Кодекс ГРМ) оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у таких випадках, зокрема: 1) несвоєчасна та/або неповна оплата послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу.
Згідно із пунктом 4 Розділу 7 Кодексу ГРМ пломбування та розпломбування газового обладнання на об`єктах споживачів, що пов`язані з припиненням/обмеженням або відновленням газопостачання (розподілу природного газу), виконуються Оператором ГРМ відповідно до вимог розділу X цього Кодексу. При припиненні (відновленні) газопостачання (розподілу природного газу) складається акт у двох примірниках, один з яких залишається у споживача.
У разі відмови споживача від підписання акта про припинення газопостачання (розподілу природного газу) фіксація припинення газопостачання (розподілу природного газу) (крім випадків відключень при аварійних ситуаціях) повинна підтверджуватися відеозйомкою, про що зазначається в акті про припинення газопостачання (розподілу природного газу), та/або підписом акта про припинення газопостачання (розподілу природного газу) однією незаінтересованою особою (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувач або управитель будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування тощо) за умови посвідчення такої особи. Акт про припинення газопостачання (розподілу природного газу) у цьому випадку надсилається споживачу рекомендованим поштовим відправленням.
З матеріалів справи вбачається, що нарахування обсягу споживання природного газу, що проводилось відповідно до показників лічильника, в липні 2018 року вказує на обсяг спожитого природного газу 5328 м. куб. ОСОБА_1 зазначає про відключення газопостачання за місцем його проживання у цей період часу та не погоджувався з нарахуванням боргу за липень 2018 року у розмірі 36 992,88грн, оскільки він не користувався котлом для опалення квартири в цей час . Вказує про неможливість споживання такої кількості газу за один місяць, що перевищує споживання за 2,5 роки.
21.10.2020 працівниками АТ «Житомиргаз» складено акт №80811/366 перевірки стану обліку природного газу з побутовим лічильником за адресою: АДРЕСА_3 , де споживачем вказано ОСОБА_1 , з метою відвідування: перевірка відключення, лічильник №82115, показники лічильна 27670,8, за результатами перевірки встановлено, що опуск опломбовано, ВПГ, ПГ, котел - демонтовано опломбовано, пломби та пломбувальний матеріал не пошкоджено, альтернативне опалення.
Проте ОСОБА_1 заперечував підписання ним зазначеного акту та ставив під сумнів відповідність поданої копії оригіналу.
Із матеріалів справи вбачається, що Корольовським районним судом м. Житомира у судовому засіданні 05.07.2022 витребувано оригінал акту перевірки обліку природного газу з побутовим лічильником №80811/366 від 21.10.2020 у АТ «Оператора газорозподільної системи «Житомиргаз», проте вказаний акт суду надано не було. 
Позивачем оригінал акту №80811/366 від 21.10.2020 до суду також не надано та не здійснено жодних дій для отримання вказаного доказу у справі. 
Відповідно до частини другої, шостої статті 95 Цивільного процесуального кодексу України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено кодексом. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.
З огляду на наведене колегія суддів погоджується з тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги як доказ акт АТ «Оператора газорозподільної системи «Житомиргаз» №80811/366 від 21.10.2020, який, окрім іншого складено після пред`явлення позову.
Суд першої інстанції також зробив правильний висновок, що акт від 26.07.2018 також не може бути враховано судом, оскільки такий акт складено без участі споживача з грубим порушенням пункту 4 Розділу 7 Кодексу ГРМ.
Отже, позивачем не доведено факту надання ОСОБА_1 послуг щодо постачання природного газу за липень 2018 року та не доведено факт споживання відповідачем обсягу нарахованого позивачем природного газу за липень 2018 року у розмірі 5328 куб.м.
Висновки суду першої інстанції в апеляційній скарзі не спростовано.
В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз збут» неодноразово зазначає, що ТОВ «Житомиргаз збут», як сторона договору постачання природного газу побутовому споживачу, здійснює лише обчислення, тобто математичні розрахунки з наданими йому числовими значеннями об`єму спожитого газу, що визначені Оператором ГРМ АТ «Житомиргаз» обсяги природного газу, які є обов`язковими для нього, як постачальника, у взаємовідносинах із споживачем, а тому проведення будь-яких перерахунків за поставлений природний газ є можливим лише після корегування Оператором ГРМ даних про об`єми (обсяги) розподіленого природного газу.
Зазначені доводи не можуть бути підставою для скасування судового рішення, оскільки нівелюють принципи змагальності сторін та диспозитивності цивільного процесу. Так, з позиції позивача, його вимога про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, яка грунтується на даних Оператора ГРМ АТ «Житомиргаз», повинна бути завжди обгрунтованою, оскільки він (позивач) не відповідає за числові значення об`єму споживчого газу. Проте, така позиція фактично позбавляє відповідача права на доведення обставин, які мають значення для справи і на які відповідач посилається як на підставу своїх заперечень. Така ситуація може призводити до породження нових позовів, уже споживача до Оператора ГРМ АТ «Житомиргаз», що не сприяє ефективності цивільного судочинства.
Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування, за наведеними у скарзі доводами, апеляційний суд не вбачає, оскільки її доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи і правильності висновків суду не спростовують.
Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -
                                                п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз збут» залишити без задоволення.
Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 20 вересня 2022 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Судді