СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2023 року                                         м. Харків                             Справа №917/378/22  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Хачатрян В.С., суддя Россолов В.В., суддя Слободін М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача – Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради (вх.№1210П/1) на рішення Господарського суду Полтавської області від 19.07.2022 року у справі №917/378/22, 
за позовом фізичної особи-підприємця Риболовлєвої Наталії Юріївни, м.Полтава,
до Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради, м.Полтава, 
про стягнення 124426,32 грн.,-  

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2022 року фізична особа-підприємець Риболовлєва Наталія Юріївна звернулась до Господарського суду Полтавської області з позовом до Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради про стягнення 124426,32 грн. заборгованості з оплати виконаних проектних робіт за договором від 26.03.2020 року №58 на розробку проектної документації на об`єкт: «Капітальний ремонт провулку Димський (від вул. Панянка до вул. Шолом-Алейхема) у місті Полтава» від 26.03.2020 року.
Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором в частині повної та своєчасної оплати переданої за актом здачі-приймання виконаних робіт проектної документації.
Позивач також заявив до відшкодування 2481,00 грн витрат на сплату судового збору та 3500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Рішенням Господарського суду Полтавської області від 19.07.2022 року у справі №917/378/22 (повний текст складено 19.07.2022 року, суддя Тимощенко О.М.) позов задоволено.
Стягнуто з Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради на користь фізичної особи-підприємця Риболовлєвої Наталії Юрівни 124426,32 грн основного боргу, 2481,00 грн - відшкодування витрат з оплати судового збору, 3500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідач з вказаним рішенням суду першої інстанції не погодився та звернувся до суду апеляційної інстанції зі скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм права, на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення Господарського суду Полтавської області від 19.07.2022 року скасувати та прийняти нове, яким у задоволені позову відмовити в повному обсязі. Апелянт також просить суд стягнути з позивача на свою користь понесені судові витрати.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що позивач надав до суду завірені копії документів (акту здачі-приймання проектних, вишукувальних та додаткових робіт від 02.07.2021 року), які ним та попереднім керівником відповідача Сінельніком Сергієм Володимировичем підписані 02.07.2021 року. Проте ОСОБА_1 звільнено із займаної посади у липні 2021 року. Неодноразово ззазначалось відповідачем, що в нього відсутні оригінали документів на які позивач посилається у позовi, зокрема, відсутня проектно-кошторисна документація за яку позивач вимагає сплатити кошти. Відповідач вказував у відзиві на позов, що він не визнає як факт виконання робіт позивачем, так i факт складання документів, оскільки вони відсутні в Управлінні і зазначений факт встановлений за результатами проведення інвентаризації у 2021 році його працівниками.
Скаржник звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що копія акту відповідно до вимог законодавства не є первинним документом бухгалтерського обліку. Тому не є підставою для здійснення оплати Держказначейством України за відсутності оригіналу документів, тому Управління фактично не може провести розрахунки із позивачем. Також неможливо ідентифікувати достовірність підпису, що міститься на копії акту із підписом колишнього начальника управління Сінельнікова С.В. за умови відсутності головних доказів виконання робіт, а саме проектно-кошторисної документації. Тому, у 2021 році Управління звернулося до правоохоронних органів з відповідним зверненням щодо встановлення достовірності та законності наданих до Управління копій актів. Крім того, за письмовою інформації, що надійшла від головного бухгалтера Ю.Рижій, яка обіймала посаду головного бухгалтера та була відповідальною за достовірність і правильність відображання в бухгалтерському обліку фінансово-господарських операцій: Інвентарiзацiйною комісією Управління в акті інвентаризації у 2021 році відображено відсутність вказаних актів в Управлінні, що підтверджено публічною інформацією із реєстрації вхідноi кореспонденції в Управлінні. У свою чергу позивачем не надано доказів направлення жодного звернення (листа) до Управління у 2021 році щодо передачі актів.
Скаржник вказує, що без оригіналів документів, на підставі яких поданий позов, порушується принцип безпосередності дослідження доказів та повноти і всебічності судового розгляду.
Крім того апелянт звертає увагу суду, що задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції визнав достатнім доказом виконання умов договору наявність підписаного копії акту, але жодним чином не врахував факт наявності послідуючих додаткових угод, що підписані сторонами зокрема, щодо продовження термін виконання умов договору до 31.12.2021 року і викладення в новій редакції календарного графіку виконання робіт. Таким чином, сторони узгодили календарний графік виконання робіт з розроблення проектної документації за яким позивач повинен був завершити виконання робіт до жовтня 2021 року, а їх перевірку замовник мав проводити у грудні 2021 року. Доказів фактичного виконання робіт за календарним графіком, який складений після акту здачі-приймання виконаних проектних, вишукувальних та додаткових робіт від 06.07.2021 року, позивачем не надано. Саме з цих підстав відповідач у вiдзивi на позовну заяву вказував про відсутність у позивача порушеного права і передчасне звернення до суду. 
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 15.11.2022 року відкрито апеляційне провадження за скаргою відповідача; встановлено позивачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу - протягом 20 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, а також встановлено учасникам справи строк на протязі якого вони мають право подати до суду клопотання, заяви та документи в обґрунтування своїх вимог і заперечень по справі. Враховуючи, що ціна позову в даній справі є меншою від ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, судом попереджено сторони, що апеляційна скарга буде розглядатися за правилами ч. 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Витребувано з Господарського суду Полтавської області матеріали справи №917/378/22.
Згідно з ч.13 ст.8 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
За приписами ч.10 ст.270 Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.
Відповідно до ч.7 ст.252 Господарського процесуального кодексу України, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач – разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву. 
Згідно з ч.2 ст.270 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.
Ухвала суду про відкриття апеляційного провадження була направлена учасникам справи на електронну пошту, а також засобами поштового зв`язку. Ухвала суду отримана сторонами, що підтверджується відповідними довідками, які наявні в системі КП «ДСС Діловодство» та зворотними поштовими повідомленнями. 
Клопотань від учасників справи про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням не надійшло.
За таких обставин, не вбачаючи підстав для розгляду апеляційної скарги в даній справі у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи з власної ініціативи, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги в порядку спрощеного письмового провадження, в межах встановленого чинним процесуальним законодавством строку, без проведення судового засідання.
29.11.2022 року від позивача на електронну пошту суду надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№7510), в якому зазначає, що згоден з рішенням господарського суду першої інстанції, вважає його обґрунтованим та законним, прийнятим при об`єктивному та повному досліджені всіх матеріалів справи, без порушення матеріального чи процесуального права, у зв`язку з чим просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
Крім того у відзиві на апеляційну скаргу позивач вказує про понесені ним витрати на правничу допомогу у зв`язку з апеляційним розглядом справи у сумі 2500,00 грн. та просить їх додатково стягнути з відповідача.
У ході апеляційного розгляду даної справи Східним апеляційним господарським судом, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 Господарського процесуального кодексу України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого ч. 1 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до ч.1 ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За приписами ч.2 цієї норми, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В ході розгляду даної справи судом апеляційної інстанції було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи в суді першої інстанції - у відповідності до приписів ч.1 ст.210 Господарського процесуального кодексу України, а також з урахуванням положень ч.2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм права при винесенні оскаржуваного рішення, а також проаналізувавши докази, котрі стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в обґрунтування своїх вимог та заперечень, колегія суддів апеляційної інстанції встановила наступне.
За загальним положенням цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
У відповідності зі ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана  сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконати її обов`язок.
Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст.174 Господарського кодексу України).
Згідно ч.7 ст. 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох чи більше осіб, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).
Так, між фізичною особою-підприємцем Риболовлєвою Наталією Юріївною (підрядник, позивач у справі) та Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради (замовник, відповідач у справі) укладено договір №58 від 26.03.2020 року на розробку проектної документації на об`єкт: «Капітальний ремонт провулку Димський (від вул. Панянка до вул. Шолом-Алейхема) у місті Полтава» (далі - договір).
У подальшому, додатковою угодою №1 від 24.12.2020 року та додатковою угодою №2 від 13.09.2021 року сторонами були внесені зміни та доповнення до договору.
Відповідно до п.1.1 договору відповідач, як замовник, доручає, а підрядник зобов`язується відповідно до діючих державно-будівельних норм та державних стандартів України, законодавчих та нормативно-правових актів розробити проектну документацію на об`єкт: «Капітальний ремонт провулку Димський (від вул. Панянка до вул. Шолом-Алейхема) у місті Полтава», відповідно до вимог чинного законодавства.
Згідно з п. 2.1. договору загальна ціна договору згідно зведеного кошторису та договірної ціни складає: 124426,32 грн, у тому числі ЄП 5%: 6221,32 грн. У п. 2.2 договору вказано, що договірна ціна може бути уточнена.
Згідно з 2.3. договору за розробку проектної документації замовник перераховує кошти підряднику на підставі актів здачі-приймання виконаних робіт з розробки проектної документації, рахунку(-ів).
Згідно з п. 2.4. договору розрахунки проводяться у безготівковій формі із застосування платіжного доручення.
Згідно з п. 2.7. договору вартість проектних робіт уточняється виходячи з вартості будівництва за підсумком глав 1-9, графа 4 зведеного кошторисного розрахунку в складі проектної документації, яка є предметом цього договору та такі зміни оформлюються додатковою угодою, в такому випадку коефіцієнт договірної ціни не може бути змінений в сторону збільшення/зменшення та проводиться у відповідність до коефіцієнта договірної ціни передбачені цим договором. 
Згідно з п. 2.9. договору замовник сплачує підрядникові за виконані роботи по мірі фінансування з бюджету. Бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, що передбачається згідно з ч. 1. ст. 23 Бюджетного кодексу України. Після фактичного затвердження кошторису чи внесення змін до нього суму бюджетних зобов`язань за договором може бути скориговано. Зобов`язання замовника, за цим договором виникають у разі наявності та виключно в межах затверджених бюджетних, призначень, виділених бюджетних асигнувань та фактично отриманих бюджетних коштів, а оплата здійснюється в межах виділених бюджетних асигнувань та фактичного надходження бюджетних коштів.
Згідно з п. 4.1. договору по завершенню робіт з розробки проектної документації підрядник передає замовнику проектну документацію та акт здачі-приймання виконаних робіт з розробки проектної продукції, рахунок.
Згідно з п. 4.2 договору проектна документація видається замовнику у чотирьох паперових примірниках.
Згідно з п. 4.3. договору роботи (їх етапи) вважаються виконаними підрядником та прийнятими замовником з моменту підписання замовником відповідного акту здачі-приймання робіт. По кожному етапу робіт складається відповідний акт приймання виконаних робіт.
В п. 4.4. договору вказано, що замовник на протязі 10-ти днів з дня отримання проектної документації, при відсутності зауважень зі сторони замовника, повинен підписати акт здачі-приймання виконаних робіт з розробки проектної документації та здійснити оплату за виконані роботи.
Згідно з п. 5.2. договору строк закінчення робіт 30.12.2020 року. У п.5.3 договору вказано, що термін закінчення робіт може бути перенесений за згодою сторін.
Згідно з п. 12.1. договору строк дії договору по 30.12.2020 року, а у частині розрахунків – до повного виконання сторонами передбачених договором зобов`язань.
Матеріали справи свідчать, що договір підписано сторонами та скріплено печатками.
Додатковою угодою №1 від 24.12.2020 року сторони внесли зміни у п. 2.1. п. 5.2., п. 12.1 договору, а саме: визначили договірну вартість робіт у сумі 124426,32 грн, у тому числі ЄП 5%: 6221,32 грн. Сума фінансування у 2020 році 0,00 грн, сума фінансування у 2021 році 124426,32 грн; встановили термін закінчення робіт 08.10.2021 року; продовжили строк дії договору до 08.10.2021 року, а у частині розрахунків - до повного виконання сторонами передбачених договором зобов`язань. Також сторонами викладено у новій редакції додатки №1, №3 та №4 до договору.
Сторонами підписано кошторис №2 (форма №2-П) на проектні роботи загальною вартістю 124426,32 грн. 
Додатковою угодою №2 від 13.09.2021 року сторони внесли зміни в п. 5.2., п. 12.1 договору, зокрема, узгодили строк закінчення робіт 31.12.2021 року та строк дії договору до 31.12.2021 року. Також виклали у новій редакції додаток «Календарний графік виконання робіт».
У підтвердження факту виконання робіт та прийняття їх відповідачем, позивач надав до суду двостороннє підписаний акт здачі-приймання виконаних робіт №58 від 02.07.2021 року, в якому вказано, що виконані роботи відповідають умовам договору, в належному порядку оформлені та прийняті замовником. Сторони претензій одна до одної не мають. Загальна вартість складає 124426,32 грн, у тому числі ЄП 5%: 6221,32 грн. Отримано авансовий платіж – 0. Копія вказаного акту надана у якості додатку до позовної заяви.
На оплату вказаних робіт позивач виписав відповідачу рахунок-фактуру №58 від 02.07.2021 року на суму 124426,32 грн.
Матеріали справи також свідчать, що 23.12.2021 року позивач направив відповідачу за супровідним листом №1/9 вимогу про оплату виконаної роботи, до якої додав копію договору №58 від 26.03.2020 року, копію акту здачі-приймання виконаних робіт №58 від 02.07.2021 року, примірник рахунку-фактури №58. Це підтверджується описом вкладення у лист-експрес від 23.12.2021 року.
У зв`язку з невиконанням відповідачем прийнятого на себе зобов`язання за договором щодо здійснення оплати, позивач звернувся до суду з позовом у даній справі про стягнення 124426,32 грн.
Відповідно до ч. 2 ст. 317 Господарського кодексу України загальні умови договорів підряду визначаються відповідно до положень Цивільного кодексу України про договір підряду.
Відповідно до ч.ч.1-2 ст.837 Цивільного кодексу України за договором підряду, до яких відноситься і договір №58 від 26.03.2020 року, одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.
В ч.1 ст. 887 Цивільного кодексу України вказано, що за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов`язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх.
Згідно п.1 ч. 1 статті 889 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний, якщо інше не встановлено договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт, сплатити підрядникові встановлену ціну після завершення усіх робіт чи сплатити її частинами після завершення окремих етапів робіт або в іншому порядку, встановленому договором або законом.
В п.3 ч.1 статті 890 Цивільного кодексу України вказано, що підрядник зобов`язаний, зокрема, передати замовникові готову проектно-кошторисну документацію та результати пошукових робіт.
Згідно з ч.2 ст. 887 Цивільного кодексу України до договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.
Стаття 854 Цивільного кодексу України встановлює, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.
Частиною 4 статті 882 Цивільного кодексу України передбачено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивач надав до суду акт №58, складений 02.07.2021 року, здачі-приймання виконаних проектних, вишукувальних та додаткових робіт за договором №58 від 26.03.2020 року (у належній чином посвідченій копії), в якому вказано наступне:
- найменування об`єкта будівництва, етапи виконання робіт – «Капітальний ремонт провулку Димський (від вул. Панянка до вул. Шолом-Алейхема) у місті Полтава»;
- підрядник: фізична особа-підприємець Риболовлєва Наталія Юріївна;
- замовник: Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради в особі начальника управління Сінельніка Сергія Володимировича;
- цей акт складено про те, що виконані роботи відповідають умовам договору, в належному порядку оформлені та прийняті замовником;
- сторони претензій одна до одної не мають;
- загальна вартість складає 124426,32 грн.;
- отримано авансовий платіж 0;
- належить до сплати 124426,32 грн.
У цьому акті вказано, що він підписаний замовником начальником УЖКГ ВК ПМР Сінельником С.В. Підпис посвідчений гербовою печаткою Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради. Акт також підписаний підрядником - фізичною особою-підприємцем Риболовлєвою Наталією Юріївною та посвідчений печаткою останнього.
Суд першої інстанції ухвалою від 18.05.2022 року зобов`язав позивача надати оригінал акту №58 від 02.07.2021 року здачі-приймання виконаних проектних, вишукувальних та додаткових робіт за договором №58 від 26.03.2020 на розробку проектної документації на об`єкт: «Капітальний ремонт провулку Димський (від вул. Панянка до вул. Шолом-Алейхема) у місті Полтава».
З листом б/н б/д (вхід.№3783 від 14.06.2022 року) позивач надав суду оригінал вказаного акту №58 від 02.07.2021 року. Дослідивши оригінал акту №58 від 02.07.2021 року, встановлено, що подана до матеріалів справи копія акту повністю відповідає його оригіналу.
За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 02.07.2021 року (на дату складання акту №58 здачі-приймання виконаних робіт) керівником Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради вказаний Сінельнік С.В.
Посилання відповідача на ту обставину, що Сінельніка С.В. звільнено з займаної посади, то як вірно вказав суд першої інстанції - той факт, що на дату подачі позову змінився керівник відповідача, не впливає на чинність документів, підписаних попереднім керівником. До того ж відомостями реєстру підтверджується те, що звільнення керівника відбулось після складання документів. Таким чином, відповідні заперечення відповідача є необґрунтованими і відхиляються.
Згідно з ч. 1 ст. 853 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.
Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.
Відповідач не надав суду доказів того, що замовник заявляв підряднику про наявні відступи від умов договору або про недоліки робіт.
Натомість, у акті №58 від 02.07.2021 року замовник підтвердив, що виконані позивачем роботи відповідають умовам договору, в належному порядку оформлені та прийняті замовником; сторони претензій одна до одної не мають; належить до сплати 124426,32 грн.
Замовник - Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради - підписав акт №58 від 02.07.2021 року здачі-приймання виконаних проектних, вишукувальних та додаткових робіт за договором №58 від 26.03.2020 року без зауважень та посвідчив його гербовою печаткою.
Отже, замовник прийняв роботи без зауважень.
Відповідач не надав суду належних доказів, зокрема, висновок експертизи, вирок у кримінальній справі, в підтвердження того, що посадова особа замовника - Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради - внесла до акту №58 від 02.07.2021 року завідомо неправдиві дані, чи доказів, що вказаний акт є сфальсифікованим.
Не містять матеріали справи доказів того, що на дату підписання акту №58 від 02.07.2021 року керівник відповідача не був дієздатним та не розумів своїх дій. Як і відсутні відомості, щодо неналежності печатки підприємства на акті або її втрати.
Натомість, позивачем доведено, а відповідачем не спростовано, що замовник прийняв роботи та не заявив жодних зауважень.
Таким чином, згідно з положеннями ч.1 ст. 853 Цивільного кодексу України замовник втрачає право у подальшому посилатися на відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.
Посилання на те, що з боку відповідача має місце звернення до правоохоронних органів, без надання вироку суду, наразі, не впливає на наявні між сторонами господарські правовідносини. При цьому, у разі прийняття судом відповідного рішення суду, яким буде підтверджено внесення начальником управління Сінельніковим Сергієм Володимировичем до акту №58 від 02.07.2021 року завідомо неправдивих даних чи інших обставин, що впливають на оцінку наданих доказів, відповідач матиме право звернутися до господарського суду з заявою про перегляд цього рішення за нововиявленими обставинами.
Відповідач у відзиві на позов та в апеляційній скарзі вказував, що позивач не надав акти виконаних робіт по кожному з етапів виконання цих робіт, а також звертав увагу на узгоджений між сторонами календарний графік виконання робіт і укладення додаткових угод про продовження строку дії договору.
Так, у п. 4.3. договору вказано, що роботи (їх етапи) вважаються виконаними підрядником та прийнятими замовником з моменту підписання замовником відповідного акту здачі-приймання робіт. По кожному етапу робіт складається відповідний акт приймання виконаних робіт.
Згідно з п. 4.4. договору замовник на протязі 10 днів з дня отримання проектної документації, при відсутності зауважень зі сторони замовника, повинен підписати акт здачі-приймання виконаних робіт з розробки проектної документації та здійснити оплату за виконані роботи.
Згідно зі ст. 854 Цивільного кодексу України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.
Отже, за умовами договору та ст. 854 Цивільного кодексу України не складення сторонами проміжних актів виконання окремих етапів робіт не звільняє замовника від оплати за кінцевим актом здачі-приймання робіт.
При цьому слід відзначити, що акт прийому-передачі є належним і допустимим доказом підтвердження виконання умов договору.
Згідно з ч.2 ст. 853 Цивільного кодекс України замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).
Згідно з ч.3 ст. 853 Цивільного кодексу України, якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов`язаний негайно повідомити про це підрядника.
Відповідач не надав доказів направлення позивачу повідомлення про недоліки робіт після їх прийняття.
Згідно із статтею 852 Цивільного кодексу України якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором. За наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.
Відповідач не надав доказів звернення до позивача з вимогою виправити недоліки на підставі ст. 852 Цивільного кодексу України.
За ч.1 та ч. 2 ст. 849 Цивільного кодексу України, замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.
В підп. 3.4.1 п. 3.4 договору вказано, що замовник має право відмовитися від прийняття закінчених робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість їх використання відповідно до мети, зазначеної у проектній документації та цьому договорі, і не можуть бути усуненні підрядником, замовником або третьою особою.
Відповідач не надав доказів відмови від договору у порядку ч. 2 ст. 849 Цивільного кодексу України в зв`язку з невиконанням роботи позивачем чи на підставі підп. 3.4.1 п. 3.4 договору.
За своїм змістом, доводи відповідача (апелянта у справі) зводяться до того, що в нього відсутня і не знайдена проектно-кошторисна документація за договором.
Згідно з п. 4.2 договору проектна документація видається замовнику у чотирьох паперових примірниках.
В п. 4.4. договору вказано, що замовник на протязі 10 днів з дня отримання проектної документації, при відсутності зауважень зі сторони замовника, повинен підписати акт здачі-приймання виконаних робіт з розробки проектної документації та здійснити оплату за виконані роботи.
Замовник - Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради - підписав акт №58 від 02.07.2021 року здачі-приймання виконаних проектних, вишукувальних та додаткових робіт за договором від 26.03.2020 року та зазначив у ньому, що виконані роботи відповідають умовам договору, в належному порядку оформлені та прийняті замовником. Жодних зауважень щодо недостатності поданої документації замовник у акті не відобразив.
У п. 10.3 договору вказано, що підрядник погоджується з тим, що замовник має право без згоди підрядника розпоряджатися, передавати, тощо, проектну документацію, у тому числі для проведення коригування іншим організаціям чи будь-яким іншим способом відчужувати або змінювати отриману ним документацію, та використовувати окремі проектні рішення, втілені у документації.
Таким чином, після прийняття документації відповідач міг вільно розпоряджатися нею.
Відповідач не довів належними доказами те, що предмет договору підряду до здачі його замовникові був випадково знищений. Натомість у акті №58 від 02.07.2021 року відповідач підтвердив, що виконані роботи відповідають умовам договору, в належному порядку оформлені та прийняті замовником.
Посилання відповідача на те, що у нього відсутня проектно-кошторисна документація, після підписання керівником відповідача акту про прийняття виконаних робіт, не є підставою для непроведення розрахунку за прийняту роботу.
Відповідач не надав суду доказів звернення до позивача з проханням надати примірник документації в зв`язку з її втратою чи відсутністю з інших причин.
Наданий відповідачем наказ від 27.12.2021 року про проведення інвентаризації є внутрішнім документом відповідача. Цей наказ не змінює умов договору і не відміняє підписаного відповідачем акту №58 від 02.07.2021 року, за яким він прийняв роботи. 
Відповідач посилається на те, що акт датований 02.07.2021 року, тобто на цю дату повинні були бути виконані всі роботи, проте надалі сторони уклали додаткову угоду №2 від 13.09.2021 року, що ставить під сумнів факт виконання робіт у дату акту. Проте ці твердження не є обґрунтованим, оскільки договором не заборонено дострокове виконання робіт.
До того ж обов`язок по проведенню оплати пов`язується не з датою дії договору, а з фактом складання акту здачі-приймання виконаних робіт та по мірі фінансування з бюджету. При цьому, за додатковою угодою №1 від 24.12.2020 року сторони внесли зміни до договору і вказали, що сума фінансування у 2021 році становить 124426,32 грн. 
Положення статті 525 Цивільного кодексу України визначають, що одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.
Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.ст. 611, 612 Цивільного кодексу України).
До матеріалів справи було надано оригінал акту №58 від 02.07.2021 року, яким повноважний працівник Управління – його керівник підтвердив належне виконання позивачем робіт та належну до сплати за роботу суму, проте розрахунок за виконані роботи відповідач не провів, чим порушив права позивача.
Надані позивачем докази є більш вірогідними в підтвердження обставин виконання робіт відповідно до п. 3, 4 ч. 4 ст.238 Господарського процесуального кодексу України, а заперечення відповідача не ґрунтуються на доказах.
Колегія суддів Східного апеляційного господарського суду погоджується із висновком суду першої інстанції, що матеріалами справи підтверджено факт невиконання відповідачем прийнятого на себе зобов`язання по сплаті за проведену позивачем роботу за договором №58 від 26.03.2020 року. Таким чином, місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку, з яким погоджується колегія суддів апеляційної інстанції, що позовні вимоги про стягнення 124426,32 грн. є обґрунтованими, підлягають задоволенню, а вказана сума стягненню з відповідача на користь позивача.
У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
Згідно ст. 129 Конституції України, до основних засад судочинства відносяться, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до статті 55 Конституції України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. 
Відповідно до вимог ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Статтею 86 цього ж кодексу визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Колегія суддів зазначає, що апелянтом по даній справі всупереч приписів ст. 73, 74, 76-79, 86 Господарського процесуального кодексу України не доведено факту, а також не надано належних, допустимих і достатніх доказів на підтвердження своєї позиції по справі і належного виконання умов договору у встановленому порядку та розмірі.
Статтею 236 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Колегія суддів звертає увагу, що аргументи були почуті, враховані апеляційним судом, при цьому зазначає, що оскаржене рішення є вмотивованим, місцевим судом зазначено з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтуються його висновки, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Хаджинастасиу проти Греції», «Кузнєцов та інші проти Російської Федерації»). 
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в зв`язку з її юридичною та фактичною необґрунтованістю та відсутністю фактів, які свідчать про те, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням судом норм права. Доводи апеляційної скарги не спростовують наведені висновки колегії суддів, у зв`язку з чим апеляційна скарга відповідача – Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради не підлягає задоволенню з підстав, викладених вище, а оскаржуване рішення Господарського суду Полтавської області від 19.07.2022 року у справі №917/378/22 має бути залишене без змін.
Враховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати понесені заявником апеляційної скарги, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись статтями 13, 74, 74-79, 86, 129, 269, 270, 273, п.1, ч.1 ст.275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Полтавської області від 19.07.2022 року у справі №917/378/22 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки її оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя                                                                    В.С. Хачатрян

Суддя                                                                                           В.В. Россолов  

Суддя                                                                                           М.М. Слободін