Справа № 127/23816/22
Провадження № 33/801/155/2023
Категорія: 155
Головуючий у суді 1-ї інстанції Іванченко Я. М.
Доповідач:Береговий  О. Ю.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2023 року	Справа № 127/23816/22	м. Вінниця	

       Вінницький апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Берегового О.Ю.,
за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Борисичева Геннадія Володимировича, 
розглянув апеляційну скаргу останнього на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 30 грудня 2022 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, 

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 266887 від 14 жовтня 2022 року, водій ОСОБА_1 цього ж дня о 22:20 год. в м. Вінниці вул. Лесі Українки, 4 керував транспортним засобом «BMW 540» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки за допомогою приладу за допомогою приладу «Alcotest Drager» тест №2500. У встановленому законом порядку та у повному обсязі, що безперервно фіксувалось на боді камери 472969, 472970, результат позитивний 0,22 проміле. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 30 грудня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з нього судовий збір в сумі 496,20 (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок). 
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 266887 від 14 жовтня 2022 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, роздруківкою приладу «Drager alcotest 6820», актом огляду на стан сп`яніння від 14 жовтня 2022 року, рапортом інспектора від 14 жовтня 2022 року та відеозаписами із нагрудних камер 472969, 472970.
Не погоджуючись з таким судовим рішенням, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Борисичев Г.В. подав апеляційну скаргу в якій вважаючи оскаржувану постанову суду першої інстанції незаконною та необґрунтованою просить її скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Апеляційна скарга мотивована тим, що на думку сторони захисту наявні в матеріалах справи докази не доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки огляд останнього на стан алкогольного сп`яніння було проведено в порушення вимог Інструкції, зокрема, не запропоновано пройти огляд в закладі охорони здоров`я. Також сторона захисту вказує на те, що ОСОБА_1 не було роз`яснено його права та обов`язки, а з текстом постанови останній не ознайомився, оскільки поліцейський самостійно зачитав його зміст, у якому не зазначено ознак сп`яніння, що на думку скаржника свідчить про тверезість водія.
Водночас, у доповненнях до раніше поданої апеляційної скарги, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник адвокат Борисичев Г.В. вказали на те, що результат огляду на стан алкогольного сп`яніння знаходиться в межах допустимої похибки приладу «Drager Alcotest 6820».
Разом з апеляційною скаргою адвокат подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке мотивоване тим, що 27 січня 2023 року на адресу адвоката Борисичева Г.В. надійшла постанова Вінницького апеляційного суду від 20 січня 2023 року про повернення апеляційної скарги через відсутність документів, які б підтверджували його повноваження на представлення інтересів ОСОБА_1 .
Однак, адвокат не мав можливості підписати договір про надання правової допомоги в період апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції через те, що з 05 січня 2023 року до 20 січня 2023 року ОСОБА_1 перебував на лікуванні у стаціонарному відділенні через запалення легень, а виписку з медичної карти хворого ОСОБА_1 зміг забрати з лікарні тільки 01 лютого 2023 року.
Вирішуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, слід зазначити таке.
Згідно зі ст. 294 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Постанова Вінницького міського суду Вінницької області ухвалена 30 грудня 2022 року за участі ОСОБА_1 та його адвоката Борисичева Г.В. (а.с.26-31). 
Копію постанови ОСОБА_1 отримав того ж дня у приміщенні суду першої інстанції, про що складено розписку (а.с.32). 
09 січня 2023 року захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Борисичев Г.В. подав апеляційну скаргу на зазначену постанову (а.с.35-38). 
Постановою Вінницького апеляційного суду від 20 січня 2023 року апеляційна скарга адвоката Борисичева Г.В подана в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 30 грудня 2022 року у справі про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, повернуто особі, яка її подала (а.с.41-42). Того ж дня постанова апеляційного суду направлена на електронну адресу скаржника (а.с.43), однак доказів її отримання матеріали справи не містять. 
Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 05 січня 2023 року до 01 лютого 2023 року (а.с.62). 
Апеляційна скарга на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 30 грудня 2022 року, повторно подана 02 лютого 2022 року (а.с.45).
З огляду на наведене, причини пропуску строку на апеляційне оскарження є поважними, тому такий строк слід поновити.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.
Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами сторони захисту щодо порушення судом першої інстанції норм КУпАП під час розгляду справи.
Відповідно ч. 1-2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а згідно ст. 9 цього Кодексу адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, гласність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
На переконання апеляційного суду вказані вимоги процесуальних норм КУпАП судом першої інстанції не дотримані.
В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП є ряд суперечностей на які вказує захисник останнього в апеляційній скарзі, які також підтримані ОСОБА_1 і його захисником, в судовому засіданні суду апеляційної інстанції.
Так, місцевий суд, як доказ винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП взяв до уваги, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 266887 від 14 жовтня 2022 року, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, роздруківку приладу «Drager alcotest 6820», рапорт інспектора від 14 жовтня 2022 року та відеозаписи із нагрудних камер 472969 та 472970.
Проте, вказані докази апеляційний суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного проступку, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи із наступного.
Відповідно до змісту частини сьомої статті 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Відповідно до п. 6 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року №1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених МОЗ та Держспоживстандартом.
Відповідно до Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, затвердженого наказом МВС України від 01 березня 2010 року №33, до спеціальних технічних засобів для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння належать газоаналізатори «AlcoQuant 6020», «Alcotest 6510», «Alcotest 6810», «Alcotest 6820», «Alcotest7410 Plus com», «Алконт 01».
Всі види газоаналізаторів Drager Alcotest зареєстровані та внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення згідно з переліком, затвердженим наказом державної служби України з лікарських засобів від 29 грудня 2014 року № 1529.
Відповідно інструкції з використання приладу «Drager Alkotest 6820», яким проводився тест, похибка даного газоаналізатора становить: в діапазоні температури навколишнього середовища від -5.0 до +15.0 градусів Цельсія та діапазоні вимірювання концентрації етанолу 0-0.33 проміле абсолютна похибка вимірювання пристрою становить -+ 0,05 проміле; від +15.0 до +25.0 градусів Цельсія похибка вимірювання пристрою становить -+ 0,02 проміле; від +25.0 до +50.0 градусів Цельсія похибка вимірювання пристрою становить -+ 0,05 проміле. При тому, що відносна похибка становить +-10%.
З матеріалів справи вбачається, що зафіксована приладом «Drager Alkotest 6820» температура повітря становить +16 °С.
За таких обставин, на переконання апеляційного суду, результат огляду ОСОБА_1 – 0,22 проміле, не може безумовно свідчити про перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння, оскільки такий результат знаходиться у межах похибки технічного приладу, зокрема, - 0,198 проміле.
Крім того, згідно наявного відеозапису з нагрудної камери працівників поліції вбачається, що останні не роз`яснили особі, яка притягується до адміністративної відповідальності процедуру огляду на стан алкогольного сп`яніння, передбаченої ст. 266 КУпАП, зокрема, можливого огляду на стан алкогольного сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я в разі відмови від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу або незгоди з результатом такого огляду.
Натомість, на запитання ОСОБА_1 про можливість проходження огляду на стан сп`яніння шляхом здачі крові на аналіз, працівниками поліції було відмовлено та повідомлено, що цього робити не потрібно.
Однак, при можливій похибці спеціального технічного засобу та при незгоді ОСОБА_1 з результатами приладу «Драгер», працівники поліції зобов`язані були направити його для проведення огляду до закладу охорони здоров`я, чого зроблено не було.
Вищенаведені фактичні обставини та наявні в матеріалах справи докази свідчать про порушення працівниками поліції вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відтак, вищезазначене не доводить поза розумним сумнівом, той факт, що ОСОБА_1 було зупинено з підстав порушення останнім таких положень Правил дорожнього руху, які б відповідно до зазначених вимог закону давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу, а працівниками поліції, в свою чергу було дотримано вимог п. 7 Інструкції.
Судом першої інстанції у повній мірі не було досліджено наявні в матеріалах справи докази, що мало наслідком помилковий висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.
Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Суд не вправі самостійно вносити доповнення, зміни у протоколи про адміністративні правопорушення, витребувати додаткові докази у справі, оскільки це є недопустимим та буде свідчити про необ`єктивність, упередженість судді при розгляді справи, порушенням права на захист, рівності сторін процесу.
В зв`язку з викладеним, є розумний сумнів стосовно прийняття до уваги судом першої інстанції протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18 № 266887 від 14 жовтня 2022 року, акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, роздруківки приладу «Drager alcotest 6820», рапорта інспектора від 14 жовтня 2022 року та відеозаписів із нагрудних камер 472969 та 472970, як належних і допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в зв`язку з чим апеляційний суд вважає, що оскаржувана постанова суду підлягає скасуванню.
Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційного скарги суд апеляційної інстанції має право, зокрема скасувати постанову та прийняти нову постанову.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи вищевикладене, оскільки надані суду першої інстанції матеріали не містять достатньо доказів, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Клопотання захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Борисичева Геннадія Володимировича про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.
Поновити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 30 грудня 2022 року.
Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Борисичева Геннадія Володимировича задовольнити.
Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 30 грудня 2022 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького
апеляційного суду                 О.Ю. Береговий