СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2023 року                            м. Харків                        Справа № 917/788/22  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Склярук О.І., суддя Гетьман Р.А. , суддя  Гребенюк Н.В.,
при секретарі судового засідання  Стойки В.В.,
від позивача: Філоненко А.В.,
від інших: не прибули,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача, за вх. №1205 П/1 на рішення  господарського суду Полтавської області від "23" вересня 2022 р. (повний текст складено 06.10.22, суддя Ківшик О.В.) у справі № 917/788/22 
за  позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ландтех", м. Кропивницький, Кіровоградська область,
до Фермерського господарства "Агро Плюс 7", с. Кам`яні Потоки, Кременчуцький район, Полтавська область,
про стягнення 316 642,99 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ландтех" звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою  до Фермерського господарства "Агро Плюс 7" (с. Кам`яні Потоки, Кременчуцький район) про стягнення 316 642,99 грн заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання останнім умов укладеного 09.07.2021 між сторонами Договору купівлі-продажу сільськогосподарської техніки № 878-КД/СТ/ВЗ/2021, з яких : 223 920,73 грн основний борг, 21 823,77 грн пеня за період з 01.12.2021 по 31.05.2022, 68 079,48 грн штраф, 2 819,01 грн 3% річних.
Господарським судом Полтавської області прийнято рішення по справі № 917/788/22 від 23.09.2022 р., яким позовні вимоги задоволено повністю.  Стягнуто з Фермерського господарства "Агро Плюс 7", с. Кам`яні Потоки, Кременчуцький район, Полтавська область, 39763, ідентифікаційний код юридичної особи за ЄДРПОУ 36956075 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ландтех", вул. Ельворті, 7, оф. 425, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25002 (поштова адреса : а/с 11, м. Кропивницький-5, Кіровоградська область, 25002), ідентифікаційний код юридичної особи за ЄДРПОУ 37503074 : 223 920,73 грн основного боргу, 21 823,77  грн пені,  2  819,01 грн 3% річних від суми боргу, 68 079,48  грн штрафу та 4 749,64 грн витрат по сплаті судового збору.
Рішення обґрунтовано доведеністю позовних вимог.
Не погодившись з прийнятим судом першої інстанції рішенням Фермерське господарство «Агро Плюс 7» звернулося до Східного апеляційного господарського суду  з  апеляційною скаргою в якій просить поновити строк на звернення з апеляційною скаргою, скасувати рішення суду першої інстанції в частині  стягнення  на користь позивача пені в у розмірі 21  823,77 грн., штрафу у розмірі – 68  079,48 грн, трьох відсотків річних  у розмірі 2  819,01 грн  та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині. Вважає, що відповідач повинен бути звільнений від штрафних санкцій за часткове невиконання своїх зобов`язань за договором оскільки таке невиконання стало наслідком дії обставин непереборної сили, а саме військових дій. Звертає увагу суду щодо жодних письмових вимог про сплату штрафних санкцій позивач на адресу  відповідача не надсилав, у зв`язку з чим у відповідача  не виникало обов`язку щодо їх сплати. Наполягає, що оскільки позивачу не нанесено збитків , суд першої інстанції неправомірно стягнув з відповідача усю суму штрафних санкцій.
Для розгляду справи шляхом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено колегію суддів: головуючий суддя Склярук О.І., суддя Гетьман Р.А., суддя Гребенюк Н.В.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 14.11.2022 р.  апеляційна скарга відповідача залишена без руху з підстав висвітлених в ухвалі суду.
Після усунення заявником апеляційної скарги недоліків, зазначених в ухвалі Східного апеляційного господарського суду від 14.11.2022, ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 14.12.2022 р. порушено апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фермерського господарства «Агро Плюс 7»  (за вх. № 1205 П/1) на рішення господарського суду Полтавської області від 23.09.2022 р. Встановлено учасникам справи строк до 16.01.2023 р. включно для подання відзивів на апеляційну скаргу та витребувано матеріали справи № 917/788/22 з Господарського суду Полтавської області.
20.12.2022 від позивача  по справі на адресу Східного апеляційного господарського суду  надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому просять рішення по справі залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Звертають увагу суду, що незважаючи на загальновідомість ситуації з веденням воєнного стану та виданням ТПП України універсального листа про підтвердження надзвичайності та невідворотності обставин,  в силу Договору відповідач повинен був повідомити  позивача про форс-мажорні обставини в строки визначені у Договорі. Вважає, що загальний  лист ТПП від 28.02.2022 не відповідає вимогам конкретизації впливу відповідної форс-мажорної обставини на конкретне зобов`язання. Крім того, господарство відповідача на  знаходиться в зоні бойових дій.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 05.01.2023 р розгляд справи призначено на 30.01.2023 р  
24.01.2023 від Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАНДТЕХ» надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представників. 
27.01.2023 р.  від відповідача по справі на адресу Східного апеляційного господарського суду надійшло клопотання про відкладання розгляду справи на іншу дату з метою можливості прийняти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. 
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 30.01.2023 р. розгляд справи відкладено на 20.02.2023 р.
У судовому  засіданні, яке відбулося 20.02.2023 р.  в режимі відеоконференції приймав участь представник позивача, який підтримав свої заперечення, викладені у відзиві на апеляційну скаргу.
Представник заявника апеляційної скарги у судовому засіданні участі не приймав. Про те надіслав на електронну адресу Східного апеляційного господарського суду   клопотання від 20.02.2023, про розгляд справи без участі його представників.
Відповідно до ч.1 статті  273 Господарського процесуального кодексу  України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.
Проте, 24.02.2022 Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.
Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.03.2022, затвердженим Законом України №2119-IX від 15.03.2022, продовжено строк дії воєнного часу в Україні з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб.
Законом України № 2212-ІХ від 21.04.2022  затверджено Указ Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» , відповідно до якого строк дії  воєнного стану в Україні продовжено з 05 годин 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб.
Законом України № 7300 від 25.04.2022  затверджено Указ Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» , відповідно до якого строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 годин 30 хвилин 25.05.2022 строком на 30 діб.
Законом України №2500-ІХ від 15.08.2022  затверджено Указ Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», відповідно до якого строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.
В подальшому дію воєнного стану було продовжено. 
Відповідно до наказу Східного апеляційного господарського суду від 25.03.2022 №03 «Про встановлення особливого режиму роботи суду в умовах воєнного стану» встановлено особливий режим роботи Східного апеляційного господарського суду в умовах воєнного стану з 01.04.2022 та запроваджено відповідні організаційні заходи, зокрема:
- тимчасово зупинено розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судового процесу до усунення обставин, які в умовах воєнної агресії проти України зумовлюють загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів і працівників суду;
- запроваджено з 01.04.2022 роботу Східного апеляційного господарського суду у віддаленому режимі. Режим роботи суду може бути змінений з урахуванням об`єктивних обставин загострення збройної агресії (у тому числі ведення бойових дій) на адміністративно-територіальній одиниці місця розташування суду;
- рекомендовано учасникам судових справ утриматись від відвідування суду, свої процесуальні права та обов`язки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України, реалізовувати з використанням офіційної електронної пошти суду: inbox@eag.court.gov.ua;
- забезпечено приймання та опрацювання вхідної кореспонденції, що надходить до суду засобами електронного зв`язку. У разі відсутності об`єктивної можливості дотримання приписів процесуального законодавства та Положення про автоматизовану систему документообігу суду, відповідні дії здійснювати після усунення обставин, що зумовили таку неможливість.
Відповідно до ст.26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану забороняється.
При цьому, згідно Рекомендацій прийнятих Радою суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, рекомендовано керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні. У випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.
На підставі вищевикладеного, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, враховуючи поточну обстановку, що склалася в місті Харкові, суд був вимушений вийти за межі строку встановленого статтею 273 Господарського процесуального кодексу  України.
Відповідно до приписів статті 269 Господарського процесуального кодексу України,  Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.  Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі ( ч.1 ст.270 ГПК України).
      Заслухавши доповідь головуючого по справі ( суддю- доповідача), дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу,  відзив на апеляційну скаргу, заслухавши представника позивача, який приймав участь у  судовому засідання, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на нижче викладене.
Судом першої інстанції встановлено наступні обставини справи.
09.07.2021 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ландтех" (далі - продавець) та  Фермерським господарством "Агро Плюс 7" (далі - покупець) було укладено Договір купівлі-продажу сільськогосподарської техніки № 878-КД/СТ/ВЗ/2021 (далі  Договір, а.с. 13-16).
При цьому сторони узгодили, зокрема, наступне :
- продавець зобов`язується передати у власність покупця сільськогосподарську техніку (далі по тексту товар), а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його ціну/вартість, сплативши за нього визначену Договором грошову суму. Найменування товару, його кількість, номенклатура, асортимент, ціна товару в гривнях та її еквівалент в іноземній валюті, строк передачі товару покупцю, а також інші умови, визначені крім тексту цього Договору також і в Специфікації (Додатку), яка є невід`ємною частиною договору (п. 1.1, п. 1.2 Договору);
- протягом строку дії цього Договору грошові зобов`язання покупця існують і підлягають сплаті у національній валюті України  гривні. Сума у гривні, що підлягає сплаті покупцем на виконання ним грошових зобов`язань по даному Договору, визначається шляхом множення грошового еквівалента ціни товару (його неоплаченої частини) в іноземній валюті  Євро, вказаній в Специфікації, на курс продажу відповідної іноземної валюти за міжбанківськими котируваннями, що опублікований на сайті на день, що передує дню фактичної оплати покупцем ціни товару (його частини) (п. 2.2 Договору);
- покупець зобов`язаний провести оплату товару згідно умов п. 2 Договору та відповідно графіку оплати зазначеного у Специфікації. Оплата вважається проведеною після зарахування грошових коштів на рахунок продавця, вказаний в тексті цього Договору та/або у рахунках на оплату  (п. 3.5 Договору);
- факт отримання товару покупцем підтверджується підписаним актом приймання-передачі (п. 4.4. Договору);
- строк дії Договору починається з моменту підписання сторонами даного Договору і діє до 31 грудня 2022 року, але до повного виконання грошових зобов`язань (п. 5.1 Договору);
- покупець  несе відповідальність за прострочення/порушення зазначених у Специфікації строків оплати товару, сплачуючи за кожен день прострочення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за весь період. В разі прострочення оплати товару понад 15-ть календарних днів покупець додатково сплачує за письмовою вимогою продавця також і штраф в розмірі 20 від вартості товару (п. 7.2 Договору);
- за невиконання грошових зобов`язань за цим Договором продавець має право нарахувати покупцю крім пені та штрафу додатково 3% річних від вартості товару за кожен день прострочення (п. 7.3 Договору).
Також 09.07.2022  між сторонами було підписано Специфікацію № 1 до Договору (а.с. 17) та Специфікацію № 2 до Договору (а.с. 18), відповідно до яких погоджено визначені п. 1.2 Договору відомості, втому числі вартість товару та схему розрахунків.
В дотримання умов Договору позивачем було надано відповідачу плуг навісний Rover 40, 3 корпуси, GREGOIRE BESSON, № 147535 в кількості 1 шт., вартістю 340  397,40 грн, що підтверджується видатковою накладною № О00000919 від 19.08.2021 (а.с. 30) та актом прийому  передачі від 19.08.2021 (а.с. 32), а також  плуг навісний Rover 40 , 3 корпуси, GREGOIRE BESSON, № 147540 в кількості 1 шт., вартістю 340 397,40 грн, що підтверджується видатковою накладною № О00000920 від 19.08.2021 (а.с. 31) та актом прийому  передачі від 19.08.2021 (а.с. 33).
Вказані видаткові накладні та акти підписані представниками сторін та скріплені печатками сторін, акти містять відмітку про відсутність претензій щодо якості та кількості товару.
За даними позивача будь-яких претензій щодо отриманого товару відповідачем позивачу не заявлялося, товар надано в повному об`ємі та в строк, проте відповідач прийняті на себе зобов`язання щодо оплати отриманого за Специфікацією № 2 товару своєчасно та у повному обсязі не виконав. Заборгованість відповідача складає грошовий еквівалент 6  669,23 Євро (на дату складання позовної заяви 223  920,73 грн), що підтверджується наявним у матеріалах справи розрахунком заборгованості відповідача.
Відповідачем було проведено часткову оплату у розмірі 140 000,00 грн, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями банківських виписок по рахунку позивача (а.с. 19-29).
З огляду на неналежне виконання відповідачем умов Договору позивач звертався до відповідача з претензію № 23 від 18.02.2022 (копія наявна у матеріалах справи, а.с. 40-42) про сплату заборгованості, яка за даними позивача була залишена відповідачем без реагування. 
Крім того, 30.03.2021 позивач повторно звернувся до відповідача з листом-вимогою №57 про погашення заборгованості та наслідки незадоволення вимог (а.с. 43-48), у відповідь на яку листом від 30.03.2022 (а.с. 49) відповідач заборгованість в розмірі 6  669,23 Євро визнав, послався на виникнення обставин непереборної сили  воєнний стан та військова агресія проти України, та прогарантував погасити заборгованість не пізніше 10.05.2022 р.
Не отримавши оплати заборгованості, вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача 316 642,99 грн заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання останнім умов укладеного 09.07.2021 р між сторонами Договору купівлі-продажу сільськогосподарської техніки № 878-КД/СТ/ВЗ/2021, з яких : 223 920,73 грн основний борг, 21 823,77 грн пеня за період з 01.12.2021 р по 31.05.2022 р, 68 079,48 грн штраф, 2  819,01 грн 3% річних.
Як зазначалося вище, рішенням по справі позовні вимоги було задоволено повністю з огляду на їх обґрунтованість та доведеність.
Судова колегія погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на нижче викладене.
Згідно з приписами   статті  11 Цивільного кодексу України,   підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. 
Відповідно  статті  655 Цивільного Кодексу України  за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Статтею 629 Цивільного кодексу України  встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. 
Статтями 525, 526 Цивільного кодексу  України унормовано, що  зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.  
Відповідно до приписів статті 530 Цивільного кодексу України,  якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з приписами   статті  599 Цивільного кодексу України   зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.
Статтею 524 Цивільного кодексу України   унормовано, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України  гривні; сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. 
Стаття 533 Цивільного кодексу України встановлює, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Матеріалами справи підтверджується  належне виконання позивачем зобов`язання за вищезазначеним Договором : здійснення 19.08 2021 поставки відповідачу плугу навісного Rover 40, 3 корпуси, GREGOIRE BESSON, № 147535 в кількості 1 шт, вартістю 340 397,40 грн та  плугу навісного Rover 40, 3 корпуси, GREGOIRE BESSON, № 147540 в кількості 1 шт, вартістю 340 397,40 грн. 
Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов`язань за Договором та приписів  статті  692 Цивільного кодексу України  отриманий від позивача товар оплатив з порушенням встановлених строків та не у повному розмірі. Дана обставина відповідачем  визнається.
За таких обставин, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 223 920,73 грн. підлягають задоволенню. Крім того, зазначені вимоги визнаються відповідачем.  
Згідно з приписами ч. 1  статті  548 Цивільного кодексу України  виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.
Одним із видів забезпечення виконання зобов`язань відповідно до  статті   546, статті  549 Цивільного кодексу України  та  статті 199 Господарського кодексу України, є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України. 
Стаття  230 Господарського кодексу України встановлює, що    штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. 
Пунктом 4  статті  231 Господарського кодексу України  визначено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). 
Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (п. 6  ст. 231 Господарського кодексу України). 
Пунктом 6  статті  232 Господарського кодексу України  визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.
Згідно із  статтю 3 Закону України від 22.11.1996 р. № 543/96-ВР "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань"  (із змінами та доповненнями) розмір пені за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань не повинен перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховувалась пеня.
У пункті 7.2 Договору сторони передбачили, що покупець  несе відповідальність за прострочення/порушення зазначених у Специфікації строків оплати товару, сплачуючи за кожен день прострочення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за весь період. В разі прострочення оплати товару понад 15-ть календарних днів покупець додатково сплачує за письмовою вимогою продавця також і штраф в розмірі 20 % від вартості товару.
При укладені Договору сторони дійшли згоди щодо стягнення одночасно штрафу та договірних санкцій у разі невиконання відповідачем умов договору, тому їх одночасне застосування не суперечить вимогам чинного законодавства України та умовам укладеного між сторонами договору. 
Положеннями статей  627,  628,  629 Цивільного кодексу України  визначено, що відповідно до  статті 6 цього Кодексу  сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього  Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить  статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі  статтею 549 Цивільного кодексу України  пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до  статті 230 Господарського кодексу України  - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.
Наведена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 9 лютого 2018 року у справі №911/2813/17, від 22 березня 2018 року у справі № 911/1351/17, від 25 травня 2018 року у справі № 922/1720/17, від 2 квітня 2019 року у справі № 917/194/18 та враховується судом при вирішенні даного спору.
Відповідно до статей   610,   611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Частиною  2  статті  625 Цивільного кодексу України   встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
У пункті 7.3 Договору сторони узгодили, що за невиконання грошових зобов`язань за цим Договором продавець має право нарахувати покупцю крім пені та штрафу додатково 3% річних від вартості товару за кожен день прострочення.
Судом першої інстанції було здійснено перевірку наданого позивачем розрахунку та встановлено, що він є арифметично вірним.  За таких обставини,  вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені, штрафу та три відсотка річних є такими, що підлягають задоволенню.
Заявник апеляційної скарги наполягає,  що позовні вимоги  в частині стягнення  пені, штрафу та трьох процентів річних  не підлягають задоволенню відповідно до  умов  розділу 6 Договору, а також те, що він не має можливості виконати свої зобов`язання перед відповідачем у зв`язку з форс-мажорними обставинами (введенням на території України воєнного стану та те, що Листом від 28.02.2022 Торгово-промисловою палатою України, на підставі статей  14,  14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», Статуту ТПП України, засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) : військову агресію Російської Федерації проти України).
Що стосується твердження заявника апеляційної скарги, що він повинен бути звільнений від сплати штрафу, пені, та трьох відсотків річних у зв`язку з виникненням обставин непереборної  сили.
Як правильно зазначив суд першої інстанції,   у пункті  6.2 розділу  6 Договору, на який посилається заявник апеляційної скарги,  визначено, що сторона, для якої створилась неможливість виконання зобов`язань по цьому договору внаслідок дій непереборної сили, зобов`язана в триденний термін письмово повідомити іншу сторону про настання/припинення наведених вище обставин .
Проте, матеріали справи не містять, а  відповідачем не надано до суду доказів письмового повідомлення позивача про настання дій непереборної сили.
Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що незважаючи на «загальновідомість» ситуації з введеним воєнним станом та навіть виданням ТПП України універсального листа про підтвердження надзвичайності та невідворотності обставин, не можна ігнорувати положення договору про форс-мажор щодо належного повідомлення контрагента про настання непереборних обставин, строки такого повідомлення та конкретну ТПП.
Само по собі наявність універсального або навіть індивідуального сертифікату ТПП, або  листа ТПП України від 28 лютого 2022 не означає безумовне звільнення від відповідальності.
Відповідач посилаючись на форс-мажор як на підставу для звільнення від відповідальності, не довів належними та допустимими доказами, як саме проявився форс-мажор у конкретному зобов`язанні.
Відповідно до правової позиція Верховного Суду, яка була викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду  від 25.01.2022 у справі №  904/3886/21 , форс-мажорні обставини не мають преюдиціального (заздалегідь встановленого) характеру. При їх виникненні сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна це довести. Сторона, яка посилається на конкретні обставини, повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність. Те, що форс-мажорні обставини необхідно довести, не виключає того, що наявність форс-мажорних обставин може бути засвідчено відповідним компетентним органом …».
Як убачається з матеріалів справи  строк виконання зобов`язань відповідача за Договором настав до початку війни в Україні та припадав на час, коли не існувало жодних обмежень для належного виконання відповідачем зобов`язань по Договору.
Що стосується твердження заявника апеляційної скарги про те, що внаслідок дії воєнного стану розмір штрафних санкцій повинен бути суттєво меншим, ніж той який нарахував позивач.
Відповідно до приписів частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Частиною 1 статті 233 Господарського кодексу України встановлено, що у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. Суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише  майнові , але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.
При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду. За відсутністю переліку обставин, які мають значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливо зменшення неустойки.
Судова колегія погоджується зі ствердженням суду першої інстанції, що наслідки військової агресії Російської Федерації проти України негативно вплинули на всі без виключення сфери господарської діяльності та на діяльність суб`єктів господарювання, а тому посилання відповідача на скрутний фінансовий стан судом першої інстанції, як на підставу зменшення штрафних санкцій,   правомірно не було взято до уваги.
Відповідно до приписів статті 275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або часткове і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення. 
Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. 
В даному випадку, судова колегія приходить до висновку, що рішення по справі судом першої інстанції прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права у зв`язку з чим, рішення по справі залишається без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Судові витрати покладаються на заявника   апеляційної скарги.
Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 281-284  Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу  Фермерського господарства "Агро Плюс 7",  на рішення господарського суду Полтавської області від 23.09.2022  по справі № 917/788/22 – залишити без задоволення.
2.Рішення господарського суду Полтавської області від 23.09.2022  по справі №917/788/22 – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків визначених ч. 3 ст.287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено   21.02.2023 

Головуючий суддя                                                                    О.І. Склярук

Суддя                                                                                          Р.А. Гетьман  

Суддя                                                                                          Н.В. Гребенюк