ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

03 листопада 2022 року 	м. Дніпро	справа № 160/21339/21	
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Божко Л.А. (доповідач),
                               суддів:  Лукманової О.М., Дурасової Ю.В.,     
  
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.01.2022  (суддя Бондар М.В.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,- 
в с т а н о в и В:
У листопаді 2021 року ОСОБА_1  звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій позивач просила визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення №0260151304 на суму 44708,37 грн. за податковим зобов`язанням та 11177,09 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями та № 0260181304 на суму 3725,70 грн за податковим зобов`язанням та 931,43 грн за штрафними санкціями.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.01.2022 в задоволенні адміністративного позову відмовлено. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
Скаржник зазначає, що прийняті відповідачем податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню з огляду на приписи статей 78, 86, 162, 164 та підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення»  ПК України.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, на підставі наказу ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 26.04.2018 №2414-п проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ОСОБА_1 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору фізичною особою за період з 01.01.2016 по 31.12.2016.
За результатами перевірки складено акт від 14.05.2018 року  №24632/04-36-13-04/ НОМЕР_1 , в якому зафіксовано порушення позивачем:
1) абз. «д» п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, її. 167.1 от. 167 з урахуванням норм п.п.165.1.55 п.165.1 ст.165  розділу  IV Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI  (зі змінами і доповненнями) у зв`язку з отриманням додаткового блага у вигляді суми анульованої (прощеної) заборгованості за кредитом у результаті чого донараховано податку на доходи фізичних осіб за 2016 рік в розмірі 44 708,37 грн.; 2) п.п.1.2. п.п. 1.3 п.161  підрозділу 10  розділу XX Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ  (зі змінами і доповненнями) у зв`язку з отриманням додаткового блага у вигляді суми анульованої (прощеної) заборгованості за кредитом у результаті чого донараховано військовий збір за 2016 рік в розмірі 3725,70грн.
          3) п.п.49.18.4 п.49.18 ст.49. н. 176.1  ст. 176 ПКУ  внаслідок неподання податкової декларацій про майновий стан і доходи за 2016 рік.
На підставі акту перевірки відповідачем 03.07.2018 року винесено податкові повідомлення-рішення:
          - №0260151304, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб на 44708,37 грн. та застосовано штрафну санкцію  11177,09 грн.;
          - №0260181304, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір на 3725,7 грн. та застосовано штрафну санкцію у розмірі 931,43 грн.
Висновки контролюючого органу за результатами перевірки ґрунтувались на таких фактичних обставинах.
12.09.2008 між позивачем та АТ «Райффайзен Банк Аваль» було укладено кредитний договір № 014/152773/3140/74.
За умовами цього Договору Кредитор (Банк) надав позичальнику Кредит за програмою кредитування «Житло в кредит на вторинному ринку». Валюта кредиту - долар Сполучених Штатів Америки. Цільове використання Кредиту: придбання нерухомості - квартири за адресою АДРЕСА_1 .
Виконання зобов`язань позичальника за цим Договором забезпечується іпотекою нерухомості - квартири за адресою АДРЕСА_1 .
30.11.2016 року між ОСОБА_1 та АТ «Райффайзен Банк Аваль» було укладено Договір про часткове прощення боргу за кредитним договором 014/152773/3140/74 від 12.09.2018 року.
Відповідно до п. 1 Договору про припинення зобов`язань:  Сторони визнають і підтверджують, що розмір непогашеної  Позичальником заборгованості за Кредитним договором станом на день укладання договору 2016 складає еквівалент 641763,00 грн. по офіційному курсу НБУ на дату укладання цього Договору, в тому числі: сума основного боргу (неповернутого кредиту) - 13809,96 доларів США, що складає еквівалент 353526,33 гривень по офіційному курсу НБУ на дату укладання цього Договору; проценти, нараховані за користування кредитом - 3533,58 доларів США, що складає еквівалент 90457,44 гривень по офіційному курсу НБУ на дату укладання цього Договору; розрахована пеня за порушення строків повернення заборгованості за Кредитним договором -197779,23 гривень.
Згідно з п. 2 Договору: 2. Сторони домовились, що з дати укладення цього договору Кредитор здійснює часткове анулювання (прощення) суми боргу Позичальника, що складає еквівалент 534897,38 гривень по офіційному курсу НБУ на дату укладення цього Договору, в тому числі: сума основного боргу (неповернутого кредиту) - 9 729,49 доларів США, що складав еквівалент 249 068,85 гривень по офіційному курсу НБУ на дату укладання цього Договору; проценти, нараховані за користування кредитом - 3 497,51 доларів США, що складає еквівалент 88 049,30 гривень по офіційному курсу НБУ на дату укладання цього Договору; розрахована пеня за порушення строків повернення заборгованості за Кредитним договором -197 779,23 гривень.
Листом від 13.06.2017 №777/10/04-36-13-20-32 Нікопольською ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області здійснено запит до АТ  Райффайзен Банк Аваль  з проханням надати обґрунтовані пояснення та документальні підтвердження виплат доходів ОСОБА_1 протягом 2016 року у вигляді доходу, отриманого як додаткове благо (ознака доходу 126).
          У відповідь, АТ  Райффайзен Банк Аваль  надіслано відповідачу лист від 27.06.2017 року №4-2/613, в якому зазначено, що АТ  Райффайзен Банк Аваль  було нараховано (виплачено) у 4 кварталі 2016 року дохід у вигляді додаткового блага прощення (анулювання) кредитором суми боргу фізичній особі ОСОБА_1 у сумі 249068,85 грн.
Листом від 17.08.2017 за №19365/04-36-13-20-32 відповідачем повідомлено та звернено увагу фізичної особи ОСОБА_1 на порушення п.п.49.18.4 п.49.18 ст.49 ПКУ  у зв`язку із ненаданням до фіскальних органів податкової декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік та декларування доходу, отриманого у 2016 році у вигляді додаткового блага (анульованої кредиторської заборгованості).
Фізичною особою ОСОБА_1 не надано податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2016 рік до Нікопольського управління ГУ ДФС у Дніпропетровській області та не відображено дохід отриманий у вигляді додаткового блага внаслідок прощення (анулювання) заборгованості за кредитом та не сплачено до бюджету з сум отриманого доходу податок на доходи з фізичних осіб та військовий збір.
Згідно пп.49.18.4 п.49.18 ст.49 ПК України  податкові декларації подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним.
В спірному випадку обов`язок позивача подати податкову декларацію контролюючий орган пов`язує з приписами пп. «д» пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України, відповідно до яких в редакції на час виникнення спірних правовідносин до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених  статтею 165 цього Кодексу) у вигляді: основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.
Виходячи з наведених вище норм права, апеляційний суд зазначає, що визначена в пп.78.1.2 п.78.1 ст.78 ПК України  підстава для проведення документальної позапланової перевірки не пов`язана з обов`язком контролюючого органу направляти платнику податків будь-який запит про надання певної інформації або повідомлення про необхідність виконання таким платником податків передбаченого  Податковим кодексом  зобов`язання подати податкову декларацію у встановлений цим Кодексом строк.
Згідно з пп.  163.1.1  та пп.163.1.2 п. 163.1 ст. 163 ПК України  (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).
Згідно з п.  164.1 ст. 164 ПК України  базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.
Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.
Підпунктом  14.1.54 пункту 14.1 статті 14 ПК України  визначено, що дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні.
За правилами пп.  164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України  до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених  статтею 165 цього Кодексу).
Відповідно до підпункту  14.1.47 пункту 14.1 статті 14 ПК України  додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами  розділу IV цього Кодексу).
Перелік додаткових благ, які включаються до оподатковуваного доходу, встановлений пп.  164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України, є вичерпним.
Як зазначено вище, відповідно до пп. «д» пп.  164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України   до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених  статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.
Водночас відповідно до пп.165.1.55 п.165.1 ст.165 ПК України  не включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності у сумі, що не перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року; сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності.
Отже, боржник, який отримав додаткове благо у вигляді прощення (анулювання) основної суми боргу (кредиту) та який був належним чином повідомлений про прощення (анулювання) такого боргу, у тому числі шляхом повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу, зобов`язаний відобразити анульовану суму боргу у складі оподатковуваного доходу з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідної суми податку.
З 03.08.2014 набрав чинності  Закон України від 31.07.2014 №1621-VІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України»  (далі - Закон 1621-VІІ), яким на період до 01.01.2015 року запроваджено військовий збір. Відповідно до пп.1.1 п. 161 підрозділу 10  Розділу XX ПК України  з урахуванням змін, внесених  Законом №1621-VII  платниками військового збору є особи, визначені п. 162.1 ст. 162 Кодексу, а саме фізична особа резидент (нерезидент), яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні, податковий агент. Об`єктом оподаткування збором є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід, зокрема, основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року (пп.1.2 п.16 1 підрозділу 10  Розділу XX ПК України).
Законом України від 28.12.2014 №71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», який набрав чинності з 01.01.2015 року, до Кодексу внесено зміни в частині оподаткування військовим збором. Так, відповідно до пункту 161 підрозділу 10 Розділу XX Перехідних положень Кодексу оподаткування військовим збором продовжено до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України.
Згідно п.п.1.1 п.161 підрозділу 10  розділу XX ПК України  платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 Кодексу, а саме: фізичні особи-резиденти, які отримують доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізичні особи-нерезиденти, які отримують доходи з джерела їх походження в Україні, а також податкові агенти.
Відповідно до пп.1.2 п.161 підрозділу 10  розділу XX ПК України  об`єктом оподаткування військовим збором є доходи, визначені статтею 163 Кодексу, зокрема:
для резидента - загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід, доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування та іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.
- для нерезидента - загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід з джерела його походження в Україні та доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).
Відповідно до п.п. 1.3 п.161 підрозділу 10  розділу XX ПК України  ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування.
Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюється у порядку, встановленому статтею 168 Кодексу.
Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у  статті 171 цього Кодексу. Платники збору зобов`язані забезпечувати виконання податкових зобов`язань у формі та спосіб, визначені  статтею 176 цього Кодексу.
Як встановлено судом, позивачу банком було прощено (анульовано) суму основного боргу, а не змінено валюту зобов`язання за таким фінансовим кредитом з іноземної валюти у гривню, що у розумінні вищенаведених норм податкового законодавства зумовлює виникнення додаткового блага та, як наслідок, зобов`язання задекларувати отриманий дохід і сплатити з нього податок на доходи фізичних осіб і військовий збір. 
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, щодо заниження позивачем податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб і військового збору, а податкове повідомлення-рішення від 03.07.2018 року: №0260151304 є правомірним. 
Доводи апеляційної скарги вказаного не спростовують, підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.
Керуючись ст.ст.  311,  315,  316,  321,  322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.01.2022  залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції  набирає законної сили відповідно до  ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст.328,  329 Кодексу адміністративного судочинства України.
   
Головуючий - суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      О.М. Лукманова 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова