ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2023 р. 	Справа № 480/1239/22	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бершова Г.Є.,
Суддів: Чалого І.С. ,  Ральченка І.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві на додаткове рішення Сумського окружного адміністративного суду від 14.06.2022, головуючий суддя І інстанції: С.М. Гелета, м. Суми, по справі № 480/1239/22
за позовом               ОСОБА_1  
до              Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві ,              Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області ,              Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області                      
про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, і просить суд: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 18.08.2021 за № 183450017589 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах; визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 17.11.2021 за № 183450017589 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п. "б" ст. 13 ЗУ "Про пенсійне забезпечення" з 12.08.2021.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 30 травня 2022 року по справі № 480/1239/22 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії – задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 18.08.2021 за № 183450017589 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 17.11.2021 за № 183450017589 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 на пільгових умовах.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи з 17.08.2009 по 31.12.2012 (включно) на посаді фельдшер - лаборант тубкабінету клініко - діагностичної лабораторії; з 01.01.2013 по 20.11.2016 (включно) на посаді фельдшер - лаборант протитуберкульозного кабінету поліклініки (на даний час назва КНП «Клінічна лікарня Святого Пантелеймона» Сумської міської ради).
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.08.2021 з приводу призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 із зарахуванням до пільгового стажу періоду роботи з 17.08.2009 по 21.11.2016 на посаді фельдшер - лаборант тубкабінету клініко - діагностичної лабораторії; протитуберкульозного кабінету поліклініки (на даний час назва КНП «Клінічна лікарня Святого Пантелеймона» Сумської міської ради) та прийняти рішення по суті заяви від 12.08.2021.
У задоволенні інших вимог – відмовлено.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області суму судового збору в розмірі 992,40 грн.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві суму судового збору в розмірі 992,40 грн.
Додатковим рішенням Сумського окружного адміністративного суду 14 червня 2022 року по справі № 480/1239/22 заяву адвоката Бровка Руслана Миколайовича про ухвалення додаткового судового рішення – задоволено частково.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ,і.к. НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-б, і.к. 20490012) суму витрат на правничу допомогу в розмірі 1500,00 грн.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ,і.к. НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська,16,і.к. 42098368) суму витрат на правничу допомогу в розмірі 1500,00 грн.
У задоволені інших вимог – відмовлено.
Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, не погодилось із таким додатковим рішенням суду першої інстанції та подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення в частині задоволення заяви позивача та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні заяви позивача про стягнення витрат на правничу допомогу в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги послалася на не співмірність заявлених позивачем до відшкодування витрат.
Позивач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, додаткове рішення суду першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що адвокат Бровко Руслан Миколайович, подав через підсистему «Електронний суд» 02.03.2022 заяву про ухвалення додаткового рішення, у якій просить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області витрат на правову допомогу в розмірі 4000,00 грн. та стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві витрат на правову допомогу у розмірі 4000,00 грн.
Суд першої інстанції, частково задовольняючи заяву про ухвалення додаткового рішення, виходив з оцінки рівня витрат позивача на правничу допомогу, критеріїв розумності та пропорційності оплати послуг адвоката, а також з їх співмірністю зі складністю предмета спору.
Колегія суддів погоджується з таким рішенням суду першої інстанції з таких підстав.
Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
За приписами статті 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч. 3 ст. 132 КАС України).
Частинами 1, 2 ст. 134 КАС України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. При цьому даною статтею передбачено цілі розподілу, визначення розміру та розмір судових витрат.
Так, згідно з ч. 3 ст. 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Водночас частинами 4, 5 ст. 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 7, 9 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу надані такі докази, а саме: копія договору про надання правової допомоги від 02.12.2021, укладеного між позивачем та адвокатом Бровком Р.М. (а.с. 137-139); копія квитанція до прибуткового касового ордера №03/02-12-21 від 02.12.2021 на суму 8000,00 грн (а.с. 140), ордер на надання правничої допомоги серії ВМ №1021960 (а.с. 143), акт приймання-передачі виконаних робі від 02.06.2022 (а.с. 144).
Згідно з актом приймання-передачі виконаних робі від 02.06.2022 позивачем надано такі послуги: консультація клієнта - 350,00 грн; аналіз та вивчення законодавчої бази, що врегульовує спірні відносини - 1500,00 грн; аналіз судової практики у даній категорії спорів - 2000,00 грн; складання позовної заяви - 2500,00 грн; складання адвокатського запиту на адресу КНП "Клінічна лікарня святого Пантелеймона" СМР - 700,00 грн.; аналіз відзиву на позов від ГУ ПФУ в м. Києві з метою прийняття рішення щодо складання/не складання відповіді на відзив - 500,00 грн.; аналіз документів (26 видів), що витребувані судом від ГУ ПФУ в Сумській області на підставі ухвали суду від 17.05.2022 з метою прийняття рішення щодо складання/не складання письмових пояснень - 450,00 грн.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову.
Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (частина перша статті 72 КАС України).
За правилами оцінки доказів, встановлених статтею 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
На позивача як учасника справи з метою розподілу судових витрат процесуальним законом покладено обов`язок підтвердити належними доказами розмір витрат на правничу допомогу, в тому числі й надати детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з наданим адвокатом актом прийому-здачі виконаних робіт (наданих послуг) судом першої інстанції встановлено, що представником позивача заявлено до відшкодування суму за таку послугу як аналіз відзиву на позов від ГУ ПФУ в м.Києві з метою прийняття рішення щодо складання/не складання відповіді на відзив 1 година в розмірі 500 грн, аналіз документів (26 видів), що витребувані судом від ГУ ПФУ в Сумській області на підставі ухвали суду від 17.05.2022 з метою прийняття рішення щодо складання/не складання письмових пояснень в кількості 1 година в розмірі 500 грн.
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про те, що такі послуги взагалі не можуть бути визнані судом як безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, позаяк розмір таких витрат має бути не лише доведений та документально обґрунтований, а й відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
У цьому випадку, справа розглядалася в порядку ст. 263 КАС України, у якій у відповідності до ч. 3 ст. 263 КАС України заявами по суті справи є позов і відзив, а тому складання/не складання відповіді на відзив чи будь-яких інших додаткових пояснень не передбачено нормами ст. 236 КАС України, і є правом, а не обов`язком учасника справи. У цьому випадку, представником взагалі не складалися та не надавалися жодні відповіді на відзив чи письмові пояснення по суті спору.
В акті від 02.06.2022 також не конкретизовано предмету наданої консультації.
Також, на переконання колегії суддів послуги з консультації клієнта, аналізу та вивчення законодавчої бази, аналізу судової практики є складовою послуги зі складання позову, а тому не підлягають самостійному врахуванню.
З урахуванням наведеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг, тому, вважає достатнім відшкодування витрат на правничу допомогу у загальному розмірі 3000,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві в рівних частках, як відповідачів, що прийняли оспорюванні рішення.
Доводи апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві мають загальний характер та не дають підстав вважати, що судом першої інстанції завищено суму відшкодування судових витрат.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення вимоги про відшкодування витрат на правничу допомогу.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.
Наведені в апеляційних скаргах доводи правильність висновків суду не спростовують.
Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві - залишити без задоволення.
Додаткове рішення Сумського окружного адміністративного суду від 14.06.2022 по справі № 480/1239/22 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Г.Є. Бершов 	
Судді	   	І.С. Чалий    І.М. Ральченко