Ухвала
23 грудня 2022 року
м. Київ
справа № 185/5224/21
провадження № 61-12191ск22
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,
розглянув касаційну скаргу представника  ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 03 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про визнання дій та бездіяльності генерального директора неправомірними, визнання незаконними та скасування наказів, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до 
ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив визнати дії, бездіяльність генерального директора 
ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» Вороніна С. А. такими, що порушують 
статтю 59 Конституції України, Рішення Конституційного Суду № 23-рп/2009 від 30 вересня 2009 року, в частині недопущення до роботи постійно діючої комісії з працевлаштування для ознайомлення з вакансіями по підприємству ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» позивача разом з представником, визнати незаконними та скасувати накази № 1413 
від 20 травня 2019 року, № 1445 від 24 травня 2019 року, № 1472 
від 27 травня 2019 року, стягнути з ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» середній заробіток за час вимушеного прогулу у зв`язку з недопущенням до роботи та недопущенням разом з представником до участі в комісії з працевлаштування для ознайомлення з запропонованими вакансіями 
з 24 квітня 2019 року по 30 серпня 2021 року включно у розмірі 
537 583, 10 грн та стягнути з ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» у відшкодування моральної шкоди 250 000, 00 грн.
Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 березня 2022 року позовні вимоги  ОСОБА_1  задоволено частково. 
Стягнуто з ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» на користь  ОСОБА_1  на відшкодування моральної шкоди 250 000, 00 грн. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 03 листопада 2022 року  апеляційну скаргу ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» задоволено частково.
Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 березня 2022 року в частині стягнення моральної шкоди та судових витрат змінено.
Стягнуто з ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» на користь  ОСОБА_1  на відшкодування моральної шкоди 100 000, 00 грн з утриманням усіх необхідних податків та зборів. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
06 грудня 2022 рокупредставником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 через систему «Електронний суд» подано до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій заявник просить скасувати постанову Дніпровського апеляційного суду від 03 листопада 2022 року та залишити в силі рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області 
від 01 березня 2022 року 
Ухвалою Верховного Суду від 08 грудня 2022 року касаційну скаргу 
представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2  залишено без руху та надано строк для усунення недоліків касаційної скарги
На виконання вимог вищевказаної ухвали Верховного Суду заявником усунуто недоліки касаційної скарги.
Підставами касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник зазначив неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і порушення норм процесуального права, вказавши на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України), а також на те, що апеляційний суд не дослідив належним чином зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
Посилання заявника на роз`яснення, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 25 травня 2001 року «Про внесення змін та доповнень до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»» не є визначеною частиною другою статті 389 ЦПК України підставою касаційного оскарження судових рішень. 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Касаційна скарга ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 03 листопада 2022 року подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
З урахуванням наведеного, касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд 
у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про визнання дій та бездіяльності генерального директора неправомірними, визнання незаконними та скасування наказів, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди, за касаційною представника  ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 03 листопада 2022 року.
Витребувати з Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області вищезазначену цивільну справу (№ 185/5224/21).
Надіслати відповідачу копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити йому право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 11 січня 2023 року. До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту 
її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                    Є. В. Синельников
 
       С. Ф. Хопта
 
       В. В. Шипович