ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Провадження № 33/821/117/23 Справа № 695/762/22 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП   	Головуючий у І інстанції Ушакова К. М. Доповідач в апеляційній інстанції Белах А. В.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ   

17 березня 2023 року                                                                                                м. Черкаси   

Суддя Черкаського апеляційного суду Белах А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Золотоніського міськрайсуду Черкаської обл. від 11.01.2023 р., якою ОСОБА_1 ,
який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадя-
нина України, проживає 

АДРЕСА_1 , 
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподат-ковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір в розиімі 536,8 грн., - 

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 31.03.2022 р. в 00 год. 45 хв. в м. Золотоноша по вул. Шевченка, 167, Черкаської обл., водій ОСОБА_1 керував автомобілем ГАЗ-33021 р/номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, на місці зупинки транспортного засобу або в лікарні відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу адмінправопорушення. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що в матеріалах справи відсутні докази керування транспортним засобом. Він лише підійшов до автомобіля. Також, зазначає, що поблизу магазину «Делікат» його зупинили працівники поліції, не повідомивши про причину зупинки, пред`явили вимогу про надання посвідчення водія і почали підозрювати в нього стан сп`яніння, при цьому не зазначали які саме ознаки вбачають. Суд не звернув уваги на несформульований запис в протоколі про адмінправопорушення про відмову від проходження огляду, однак не сформульовано який огляд і у який спосіб я мав його пройти. Наголошує, що відповідальності за керування автомобілем з ознаками сп`яніння законодавством не встановлено (справа 300/56/17). Поліцейським було порушено порядок огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим він вважається недійним, а протокол недопустимим доказом вини. В поясненнях свідків також не зазначено, що водій відмовився від проходження огляду із застосуванням спеціальних технічних засобів, а також в закладі охорони здоров`я. Вважає, що поліцейськими було порушено процедуру огляду на стан сп`яніння, що свідчить про недійсність такого огляду і відсутність підстав для притягнення водія до адмінвідповідальності. Судом не було допитано свідків, зазначених у протоколу про адмінправопорушення та поліцейських, які склали протокол. Матеріали справи не містять доказів, на підставі яких поліція встановила особу свідків, в тому числі і на відеозапису свідок себе не називав. З постанови вбачається, що зупинка водія відбулася 31.03.22 р. в 00:45, з відео видно що зупинка була о 23:49 30.03.2022 р., з цього часу на відео зафіксовано лише декілька хвилин. Фактично поліцейські ухилилися від проведення безперервної зйомки та зняли той відрізок часу який їм був вигідний. Також, зазначає, що в матеріалах відсутній акт огляду на стан сп`яніння. Висновок про те, що він був в стані сп`яніння ґрунтується на припущеннях. 

Правопорушник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути його апеляційну скаргу без його участі.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши законність та обґрунтова-ність постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушен-ня норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом. 
Згідно ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 
1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 
2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 
3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 
4) змінити постанову.
Так, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адмінправопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом закону, протокол про адмінправопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адмінправопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст. ст. 254-256 КУпАП.
Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, а саме, що 31.03.2022 р. в 00 год. 45 хв. по вул. Шевченка, 167 в м. Золотоноша Черкаської обл. водій ОСОБА_1 керував автомобілем ГАЗ-33021 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме - різкий запах алкоголю з порожнини рота та від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, на місці зупинки транспортного засобу або в лікарні відмовився, чим порушив  вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Так, суд першої інстанції обґрунтовано притягнув ОСОБА_1 до адмінвідповіда-льності за ч. 1  ст. 130 КУпАП, зокрема його вина підтверджується зібраними доказами, які містяться в матеріалах справи та які були досліджені судом першої інстанції.
На переконання апеляційного суду вказані документи складені у відповідності до ді-ючих нормативно-правових актів, які регулюють такі правові відносини та які є предметом судового розгляду.
Суд першої інстанції ретельно дослідив матеріали справи які надійшли від поліції та дійшов до висновку, що під час складання протоколу та проведення відеозапису скоєного ОСОБА_1 правопорушення не було допущено порушень вимог нормативних актів. З таким висновком суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення підтверджується даними прото-колу про адмінправопорушення серії ААБ № 185967 від 31.03.2022 р., даними відеозапису з боді-камер поліцейських, з якого вбачається, що обставини, які викладені в протоколі про адмінправопорушення, а саме відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння - підтверджуються.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адмінправопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутні докази керування транспортним засобом, а ОСОБА_1 лише підійшов до автомобіля, є необґрунтованими, зважаючи на те, що навіть в апеляційній скарзі зазначено, що його зупинили працівники поліції поблизу магазину «Делікат», не повідомивши про причину зупинки, пред`явили вимогу про надання посвідчення водія і почали підозрювати в нього стан сп`яніння, при цьому не зазначали які саме ознаки вбачають.
Через воєнний стан та вторгнення російських окупаційних військ, майже в усіх регіонах України з 25.02.2022 р. діє комендантська година та на час складання протоколу про адмін- правопорушення комендантська година діяла і в Черкаській області з 22:00 до 6:00. 
Під комендантською годиною слід розуміти заборону перебувати на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень особи. Варто залишатися вдома, а якщо пролунають сирени – спуститися в укриття. Для пересування по населеним пунктам громадянам необхідно завжди мати при собі документ, що посвідчує особу.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що відповідно до відеозапису зупинка автомобіля під його керуванням була о 23:49 30.03.2022 р. На відеозапису чітко видно і чути, як поліцейський запитує ОСОБА_1 : «Ви п`яний приїхали ?» та його відповідь: «Так. Прихав каву пити. Приїхав з дому, два метри проїхав, я зараз передам машину».
Судом першої інстанції вірно встановлено, що правопорушення скоєне ОСОБА_1 під час дії комендантської години, тому доводи апеляційної скарги про те, що він не керував транспортним засобом є необґрунтованими і спростовуються матеріалами справи.
Стосовно доводів апеляції про те, що в матеріалах провадження відсутні докази його перебування в стані сп`яніння, то апеляційний суд виходить з того, що відповідно до вимог ст. ст. 130 та 266 КУпАП працівникам поліції цілком достатньо встановити (побачити, почути) наявність у водія ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння (а вони вказані у протоколі про адмінправопорушення та відповідають тим, які перелічені в Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швид-кість реакції» (затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 9.11.2015 р. № 1452/735) та на цій підставі провести огляд водія на стан сп`яніння. Водій за наявності таких обставин зобов`язаний пройти огляд, цей обов`язок покладений на нього п. 2.5 ПДР України. Ніякі обставини чи причини не звільняють водія від проходження такого огляду, відмова від проходження огляду має наслідком адмінвідпові-дальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. За таких обставин докази перебування ОСОБА_1 в стані сп`яніння для правильного розгляду справи не потрібні.
Невизнання ОСОБА_1 своєї вини, суд першої інстанції правильно визнав як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, оскільки обставини викладені в апеляційній скарзі, не спростовують факт відмови останнього пройти огляд на стан сп`яніння та не звільняють його від відповідальності за скоєне.
Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції виніс незаконну постанову щодо нього у зв`язку з невідповідністю висновків судді фактичним обставинам справи, а також через порушення норм матеріального і процесуального права, є необґрунтованими та спро-стовуються даними відеозапису.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королвства» від 29.06.2007 р. Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскі-льки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим по-годились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Тому, безпідставними апеляційний суд вважає доводи скарги про те, що працівники поліції допустили порушення порядку та інструкцій направлення водіїв транспортних засобів на огляд з метою виявлення стану сп`яніння. Акт огляду на стан сп`яніння та направлення на огляд водія не складаються в разі відмови водія від вимог закону про проходження огляду. Суд першої інстанції правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, оскільки проходження такого огляду є обов`язком водія.
Європейський суд з прав людини зазначав, що право на вмотивованість судового рі-шення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для то-го, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії» від 9.07.1997 р.). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, вико-ристаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії» від 20.05.2010 р.).
Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції виніс незаконну постанову щодо нього у зв`язку з порушеннями норм матеріального і процесуального права є необґрунтованими та спростовуються дослідженими та наведеними в постанові суду першої інстанції доказами. Тривалість складання процесуальних документів, як вбачається з відеозапису, пов`язана не з діями працівників поліції, а з поведінкою правопорушника, який весь час намагався довести, що він всього декілька хвилин керував автомобілем в стані сп`яніння, а тому це не є порушенням, розмовляв по телефону та довго не надавав документи.
Доводи апеляційної скарги про допущені порушення в процесі провадження у цій справі не ґрунтуються на матеріалах справи, із яких вбачається, що порушень закону, які б тягли скасування чи зміну постанови допущено не було. Матеріали справи містять докази доведеності події адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та вини ОСОБА_1 у його вчиненні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Золотоніського міськрайсуду Черкаської обл. від 11.01.2023 р., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є ос-таточною та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                        Белах А.В.