ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/48/23 Справа № 215/3895/22 	  	Суддя у 1-й інстанції - Коноваленко М.І. Суддя у 2-й інстанції - Свіягіна  І. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

12 січня 2023 року                                                                м.Кривий Ріг

суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Свіягіна І.М., за участю захисника адвоката Залюбовського В.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності Чефонова О.В., захисника Залюбовського В.В., на постанову Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 02 листопада 2022 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 17000грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.,
в с т а н о в и л а:
судом першої інстанції встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №395867 від 07.10.2021 року,  ОСОБА_1  визнано винним у тому, що він 07.10.2022 року о 04 год. 44 хв. В м.Кривому Розі, по пл.40 річчя Перемоги, 1 керував транспортним засобом HyundaiGetz, державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, зі згоди водія проводився огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alkotester Drager 6820.Вищевказаними діями порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України.
На зазначену постанову захисник ОСОБА_1 адвокат Залюбовський В.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати останню та провадження по справі закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Посилається на те, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , судом винесено невмотивоване рішення, висновки суду щодо досліджених доказів не відповідають вимогам закону.
Зауважує, що поліцейським не було зупинено  ОСОБА_1 ,в матеріалах справи відсутні відомості про причину та обставини зупинки автомобілю, відсутні будь-які докази керування ОСОБА_1 транспортного засобу.
Вважає, що висновок суду про доведеність вини  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не відповідає фактичним обставинам справи, а тому підлягає скасуванню.
В судовому засіданні адвокат Залюбовський В.В. підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити. Особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підтримав свого адвоката, та провадження по справі закрити. 
Всебічно розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона підлягає задоволенню за таких підстав.
Згідно приписів статті 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням цього Кодексу, зокрема є охорона прав і свобод громадян, власності, встановленого правопорядку, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Відповідно до вимог ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно ст.ст.245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Рішення Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства України згідно зі ст. 14 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року (Далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У відповідності до ч.1 ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. 
Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння особою, що керує транспортним засобом. 
Згідно до вимог ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України. Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України - Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України - водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Суддя місцевого суду прийшов до не правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з огляду на наступне.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 07.10.2022 року керував транспортним засобом Hyundai Getz, державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатом тесту технічного приладу Alkotester Drager 6820,чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України.
В підтвердження провини  ОСОБА_1 до протоколу було додано направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння до КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» Дніпровської обласної ради», акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, чек технічного приладу Alkotester Drager 6820.
Згідно вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст.ст.251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, в якому зазначається суть правопорушення та інші дані, необхідні для розгляду справи, і не може вважатися беззаперечним доказом вини особи.
Крім того, як слідує з рішення ВС/КАС у справі № 524/5741/16-а від 20.05.2020 рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень, а сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів.
В силу ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Як зазначено в постанові суду першої інстанції, вина водія ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №395867 від 07.10.2021 року, результатом тесту, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, направленням на проходження медичного огляду та іншими матеріалами справи.
Як встановлено судом та підтверджується наявними матеріалами справи, продування ОСОБА_1 , з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння здійснювалось без участі свідків та без відеофіксації вказаної процедури на нагрудні відеореєстратори поліцейських. Вказане свідчить про суттєві порушення поліцейськими встановленої законодавством процедури проведення огляду особи на стан сп`яніння.
При цьому, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів не містить ПІБ особи, стосовно якої проводився огляд. З вказаного виходить, що акт складений на невідому особу, а тому не може бути допустимим та достатнім доказом по справі.
Крім того, в направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння до КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» Дніпровської обласної ради», що наявний в матеріалах справи, зазначено: результат огляду – реакція позитивна -0,58. Вказане направлення має доповнюватись висновком, складеним медичним працівником. Вказаний висновок в матеріалах справи теж відсутній.
Також, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження керування ОСОБА_1 транспортним засобом.
Посилання місцевого суду на доведеність вини ОСОБА_1 не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджуються бодай якимись доказами. 
В силу ч.7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги та в межах матеріалів адміністративного провадження.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Малофєва проти Росії» зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом). Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
За вказаних обставин судом установлено, що докази вини  ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не є переконливими і достатніми та не відповідають фактичним обставинам справи. 
З цих підстав суд приходить до переконання про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та необхідність закриття провадження по справі, справі про адміністративне 
Відповідно до ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Згідно ч.8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.
З огляду на зазначене, апеляційний суд вбачає підстави для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції, а провадження у справі закрити.
Керуючись статтями 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,
п о с т а н о в и л а:
апеляційну скаргу захисника адвоката Залюбовського В.В., в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.
Постанову Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 02 листопада 2022 року, якою ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130КУпАП, скасувати.
Провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського апеляційного суду  Ірина СВІЯГІНА