Справа № 457/976/22                                 Головуючий у 1 інстанції: Марчук В.І. 
Провадження № 22-ц/811/3187/22                 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

20 березня 2023 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді: Ванівського О.М.,
суддів Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.
секретаря: Назар Х.Б.,
з участю: апелянта – ОСОБА_1 , заявника – ОСОБА_2 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича на ухвалу Трускавецького міського суду Львівської області від 18 листопада 2022 року у справі за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову, що була подана до пред`явлення позову,-
в с т а н о в и в:
До пред`явлення позову – ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просив забезпечити майбутній позов шляхом заборони Приватному виконавцю Пиць Андрію Андрійовичу (79053, м. Львів, вул. Леоніда Перфецького, 2-А), Акціонерному товариству «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» (01004, м. Київ, вул. Пушкінська, 42/4, код ЄДПОУ 14361575), Державному підприємству «СЕТАМ» (01001, м. Київ, вул. Стрілецька, 6-4, ЄДРПОУ 39958500) і будь-яким іншим особам вчиняти реєстраційні дії і будь-які дії щодо нежилого приміщення загальною площею 570,6 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , у тому числі щодо відчуження, передання в оренду, управління, суборенду, лізинг, інші види оплатного чи безоплатного користування іншим особам, видавати довіреності щодо зазначеного майна, укладати інші види договорів, в тому числі попередніх, договорів охорони, зберігання з будь-якими іншими особами чи організаціями та установами до вирішення справи по суті.
Ухвалою Трускавецького міського суду Львівської області від 18 листопада 2022 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову – задоволено.
Заборонено Приватному виконавцю Пиць Андрію Андрійовичу (79053, м. Львів, вул. Леоніда Перфецького, 2-А), Акціонерному товариству «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» (01004, м. Київ, вул. Пушкінська, 42/4, код ЄДПОУ 14361575), Державному підприємству «СЕТАМ» (01001, м. Київ, вул. Стрілецька, 6-4, ЄДРПОУ 39958500) і будь-яким іншим особам вчиняти реєстраційні дії і будь-які дії щодо нежилого приміщення загальною площею 570,6 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , у тому числі щодо відчуження, передання в оренду, управління, суборенду, лізинг, інші види оплатного чи безоплатного користування іншим особам, видавати довіреності щодо зазначеного майна, укладати інші види договорів, в тому числі попередніх, договорів охорони, зберігання з будь-якими іншими особами чи організаціями та установами до вирішення справи по суті.
Ухвалу суду оскаржив Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Пиць Андрій Андрійович.
В апеляційній скарзі зазначає, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, та неповним з`ясуванням усіх обставин справи. Зокрема покликаються на те, що ухвала не містить належних обґрунтувань щодо відсутності гарантій виконання рішення суду у разі задоволення позову ОСОБА_2 .. Також судом не обґрунтовано необхідність застосування заходів забезпечення позову, так і необхідність застосування саме обраного виду забезпечення позову.
Вважає, що забезпечення позову шляхом заборони відповідачам та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо нежилого приміщення загальною площею 570,6 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , у тому числі щодо відчуження, передання в оренду управління, суборенду, лізинг, інші види оплатного чи безоплатного користування іншим особам, видавати довіреності щодо зазначеного майна, укладати інші види договорів, в тому числі попередніх, договорів охорони, зберігання з будь-якими іншими особами чи організаціями та установами не відповідає предмету спору та доказуванню, а тому не відповідає принципу співмірності та є не обґрунтованим.
Забезпечення позову в той спосіб, на якому наполягає ОСОБА_2 , по суті є елементом задоволення позовних вимог, тобто формою вирішення спору, що до розгляду справи по суті є неприпустимим, оскільки матеріально-правовий результат спору для позивача може бути витребуваний лише при вирішенні позову по суті.
Крім того, постановляючи вказану ухвалу про накладення арешту на нерухоме майно, суд першої інстанції прийняв до уваги лише інтереси ОСОБА_2 , залишивши поза увагою інтереси інших осіб, права яких можуть бути порушеними, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у зв`язку із застосуванням саме такого виду забезпечення позову, необхідність застосування якого при розгляді саме цієї справи належним чином не обґрунтована.
Заслухавши суддю - доповідача, пояснення апелянта – ОСОБА_1 на підтримання вимог апеляційної скарги, заявника – ОСОБА_2 на заперечення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що таку слід задовольнити.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.
В силу положень ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Згідно п. п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що предметом забезпечення позову є нежиле приміщення, належне на праві власності ОСОБА_2 , яке водночас і буде предметом спору, та прийшов до переконання, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду за наслідком розгляду майбутнього позову ОСОБА_2 ..
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду зважаючи на наступне.
Матеріалами справи та судом встановлено, що предметом забезпечення позову є нежиле приміщення, загальною площею 570,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке водночас і буде предметом спору.
Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна, нежиле приміщення, загальною площею 570,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності заявнику ОСОБА_2 .
Заявник звернувся із заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову. Зазначав, що в подальшому він має намір звертатися до суду із позовною заявою до приватного виконавця Пиця А.А., АТ «Креді Агріколь банк», Державного підприємства «СЕТАМ» про витребування майна з чужого незаконного володіння. 
Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.
Частинами першою, другою статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.
Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.
Положеннями статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одним із видів такого забезпечення є, зокрема, заборона вчиняти певні дії.
Частиною третьою статті 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.
При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.
Колегія суддів наголошує, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.
Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 05 листопада 2020 року у справі № 759/5175/20, від 22 січня 2020 року у справі № 521/5896/19.
Як вбачається з матеріалів справи, 04.11.2022 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКО ПЕРСПЕКТИВА» стало переможцем електронних торгів, що організовані Державним підприємством «СЕТАМ», з реалізації майка (лот N6518139 - нежилого приміщення, загальною площе 570,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_2 на підставі договору про поділ нежитлового приміщення в натурі та припинення спільної часткової власності, посвідченого приватним нотаріусом Трускавецького нотаріального округу Скрипченко Анджелою Дмитрівною 17.11.2006 р. за реєстровим N3016.
Відтак, 17.11.2022 р. на депозитний рахунок приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. перераховано грошові кошти від переможця електронних торгів ТОВ «ЕКО ПЕРСПЕКТИВА» за придбане майно лот 518139 згідно протоколу № 578814 від 04.11.2022 р.
Постановляючи ухвалу про задоволення заяви позивача шляхом заборони вчиняти певні дії суд першої інстанції не врахував, що такі заходи забезпечення позову призводять до порушення прав осіб, позовних вимог до яких не пред`явлено та спрямовані на унеможливлення оформлення прав на майно за наслідком проведення електронних торгів їх переможцем.
Отже, зазначені заходи забезпечення позову не відповідають змісту порушеного, на думку позивача, права, та не є співмірними із заявленими вимогами в цій справі.
За таких обставин колегія суддів робить висновок про суду про наявність підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та відсутності підстав для задоволення заяви про забезпечення позову у обраний заявником спосіб.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції у відповідності до ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з ухваленням нового судового рішення.
Керуючись ст. ст. 367, 374 ч. 1 п. 6, 379, 381-382 ЦПК України, Львівський апеляційний суд -
у х в а л и в:
апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича - задовольнити.
Ухвалу Трускавецького міського суду Львівської області від 18 листопада 2022 року скасувати та постановити нове судове рішення, яким в задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову – відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з  дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду  протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Повний текст ухвали складено 24.03.2023 року.

Головуючий: Ванівський О.М.

Судді: Цяцяк Р.П.

Шеремета Н.О.