Справа № 308/8664/22

ПОСТАНОВА
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

 

13.03.2023                 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 листопада 2022 року,
В С Т А Н О В И В:
       Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 листопада 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

       Стягнуто з  ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

       Відповідно до протоколу - 03 липня 2022 року о 20 год. 30 хв. водій гр. ОСОБА_1 керував BMW, державний номерний знак НОМЕР_1 , в с. Баранинці вул. Головна в стані алкогольного сп`яніння, від проходження освідчення в медичному закладі відмовився. Чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

       Не погоджуючись з даною постановою,  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження по справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Вважає, що постанова незаконна та необґрунтована, прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. 

        ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений. 

       Заяви про відкладення розгляду справи не надійшло.

       Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги згідно з положеннями ст. 294 КУпАП.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Порушень норм матеріального чи процесуального права, в тому числі порушень процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи судом першої інстанції допущено не було.
       Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 027378 від 03.07.2022, - 03 липня 2022 року о 20 год. 30 хв. водій гр. ОСОБА_1 керував автомобілем BMW, державний номерний знак НОМЕР_1 , в с. Баранинці, вул. Головна в стані алкогольного сп`яніння, від проходження освідчення в медичному закладі відмовився. Чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
       Вина гр. ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, стверджується зібраними у справі доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 027378 від 03.07.2022 року; письмовими поясненнями гр. ОСОБА_2 від 03.07.2022 року; рапортом працівника поліції В. Свиди; копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 027379 від 03.07.2022 року; відеозаписом події -DVD-R, з якого вбачається, що огляд/відмова від проходження огляду/ ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведений з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП.
       Так з відеозапису камери працівника поліції видно, що ОСОБА_1 на всі пропозиції працівника поліції щодо проходження освідчення на стан сп`яніння категорично відмовлявся.
       Тому такі дії ОСОБА_1 були правильно розцінені працівниками поліції, як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
       Надавши належну оцінку наявним в матеріалах справи та дослідженим судом доказам відповідно до ст.252 КУпАП, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
       Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП, а висновок суду першої інстанції про керування ним автомобілем у стані алкогольного сп`яніння та відмову особи від проходження у встановленому порядку освідчення на стан алкогольного сп`яніння, чим порушено п.2.5 Правил дорожнього руху, жодним чином неспростовано.        Те, що ОСОБА_1 заперечує свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційним судом розцінюється як лінія захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності.
При цьому, апеляційний суд окремо звертає увагу на правові позиції, висловленні у рішенні від 29.06.2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02), де ЄСПЛ наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі».
       Тому, підстав для скасування постанови суду, про що порушується питання в апеляційній скарзі, не встановлено. 
Також суд відхиляє доводи ОСОБА_1 щодо безпідставності зупинки транспортного засобу, як необґрунтовані, при цьому зауважує, що причини та обставини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 не підлягають встановленню в межах даної справи, оскільки предметом доказування є саме фактичні дані щодо відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та ці відомості не впливають на висновок про винуватість цієї особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
       Окрім того, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних даних щодо протиправності дій працівників поліції і оскарження таких ОСОБА_1 . 
       Не надано й доказів, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість працівників поліції.
       Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду, щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
       Стягнення, накладене судом на ОСОБА_1 , відповідно до положень ч. 2 ст. 33 КУпАП, за змістом якої, при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
       Апеляційний суд вважає, що стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, накладене у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, з дотриманням вимог ст.33 КУпАП та є безальтернативним.
       З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги в цілому та вважає, що підстав для її задоволення немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 вересня 2022 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя Т.Ю. Бисага