Ухвала
20 березня 2023 року
м. Київ
справа № 569/24685/18
провадження № 61-3336ск23
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Луспеника Д. Д. розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 16 березня 2021 року та постанову Рівненського апеляційного суду 
від 02 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», третя особа - Голова правління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» Пишний Андрій Григорович, про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
У березні 2021 року ОСОБА_1  звернувся до суду із зазначеним вище позовом, у змісті якого просив суд:
- визнати незаконним наказ №1724-к від 30 листопада 2018 року та скасувати його; 
- поновити його на посаді начальника філії Рівненського обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі - АТ «Ощадбанк»);
- визнати протиправними дії відповідача щодо розгляду його заяв при вирішенні питання про надання йому відпустки по догляду за онукою;
- визнати незаконною відмову відповідача видати наказ про надання йому з 17 жовтня 2018 року відпустки по догляду за онукою до досягнення нею трирічного віку;
- стягнути середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01 грудня 2018 року по дату прийняття рішення у справі та відшкодувати завдану моральну шкоду у розмірі 200 000,00 грн.
Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 16 березня 2021 року позов    ОСОБА_2 задоволено частково.
Визнано незаконним наказ АТ «Ощадбанк» від 30 листопада 2018 року 
№ 1724-к про звільнення ОСОБА_1 та скасовано його.
Поновлено ОСОБА_1 з 30 листопада 2018 року на посаді начальника філії - Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк».
Стягнуто з АТ «Ощадбанк» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період 01 грудня 2018 року по 
16 березня 2021 року в розмір 464 822,55 грн.
Визнано протиправними дії АТ «Ощадбанк», щодо розгляду заяви ОСОБА_1 при вирішенні питання про надання йому відповідно до статті 18 Закону України «Про відпустки» та статті 179 КЗпП України відпустки по догляду за онукою ОСОБА_1 до досягнення нею трирічного віку, як діду, у зв`язку із виходом його дочки - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 на роботу, на повний робочий день.
Визнано незаконною відмову АТ «Ощадбанк» видати наказ про надання з 
17 жовтня 2018 року ОСОБА_1 відпустки по догляду за онукою до досягнення нею трирічного віку.
Стягнуто з АТ «Ощадбанк» на користь ОСОБА_1 відшкодування завданої моральної шкоди розмірі 10 000 грн.
Рішення в частині поновлення на роботі ОСОБА_1 , та в частині щодо присудження виплати заробітної плати у межах платежу за один місяць, допущено до негайного виконання.
Постановою Рівненськогоапеляційного суду від 02 березня2023 року апеляційну скаргу АТ «Ощадбанк» залишено без задоволення.
Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 16 березня 
2021 року залишено без змін.
У березні 2023 року АТ «Ощадбанк» через приймальню громадян, звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 16 березня 2021 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 02 березня 2023 року, у якій, посилаючись на неправильне застосуваннясудами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати, провадження у справі закрити.
Подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.
Заявником до касаційної скарги додано меморіальний ордер № 7804964601 на підтвердження сплати судового збору у розмірі 8 457,60 грн, проте судовий збір сплачено заявником не в повному обсязі.
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. 
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено, що з 01 січня 2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складав 1 762,00 грн.
Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно із підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У разі, коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (частина третя статті 6 Закону України «Про судовий збір»).
За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характер (частина третя статті 6 Закону України «Про судовий збір»).
Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.
Заявником оскаржується судові рішення за результатами задоволення чотирьох позовних вимог немайнового характеру та позовних вимог майнового характеру загальним розміром 474 822,55 грн.
Заявником при зверненні до суду касаційної інстанції сплачено судовий збір в розмірі 8 457,60 грн, на підтвердження чого надано меморіальний ордер 
№ 7804964601від 06 березня 2023 року.
Таким чином, заявнику необхідно доплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 6 677,24 грн ((704,80 х 4 + 474822,55 х 1%) х 200%) - 8 457,60 грн).
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду 
у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код  отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, рахунок отримувача (стандарт ІВАN) - UA288999980313151207000026007, код класифікації доходів бюджету - 22030102, «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», призначення платежу (вказати номер справи та інші необхідні відомості).
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.
Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рішення Рівненського міського суду Рівненської області 
від 16 березня 2021 року та постанову Рівненського апеляційного суду 
від 02 березня 2023 року залишити без руху.
Надати строк для усунення недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                Д. Д. Луспеник