ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/17119/22                                                                              

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2023 року                                                                                            м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді-доповідача                    Глущенко Я.Б., 
суддів                                                            Пилипенко О.Є., Черпіцької Л.Т.,
секретаря                                                  Височанської Н.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві, утвореного на правах відокремленого підрозділа Державної податкової служби України, про визнання протиправним і скасування рішення, за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 листопада 2022 року, -

У С Т А Н О В И В:
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернулася в суд із позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, утвореного на правах відокремленого підрозділа Державної податкової служби України, (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування:
- податкових повідомлень-рішень від 18 жовтня 2021 року №76008070908, №76010070908, №76024070908, №76004070908, №75997070908 та №76021070908; 
- рішення від 18 жовтня 2021 року №76014070908 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску;
- рішення від 05 січня 2022 року №00196070908 про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».
Ухвалою суду від 08 листопада 2022 року позов повернуто позивачеві.
Не погоджуючись із цією ухвалою суду, позивач подала апеляційну скаргу.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2023 року апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_1 задоволено, ухвалу місцевого суду від 08 листопада 2022 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
24 лютого 2023 року позивач звернувся до апеляційного суду із заявою щодо ухвалення додаткового судового рішення, яким стягнути з відповідача понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн. 
Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі частини 3 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи заяви про ухвалення додаткового судового рішення, колегія суддів уважає, що у задоволенні заяви потрібно відмовити, з таких підстав.
Відповідно до пункта 3 частини 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з частиною 1 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частинами 1 та 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Із наведеної вище норми вбачається, що розподіл судових витрат здійснюється виключно за наслідками розгляду справи по суті, у той час як предметом апеляційного перегляду була ухвала суду першої інстанції про повернення позову, що виключає можливість здійснити розподіл судових витрат.
З огляду на викладене відсутні підстави для задоволення заяви позивача про стягнення судових витрат з відповідача.
Керуючись статтями 33, 34, 139, 243, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення судових витрат з відповідача відмовити.

Додаткова постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної  скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя                                                                      Я.Б. Глущенко

Судді                                                                                           О.Є. Пилипенко

                                                                                                    Л.Т. Черпіцька