УХВАЛА
03 квітня 2023 року
м. Київ
справа №420/21461/21
адміністративне провадження №К/990/9930/23
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого Шишова О.О., 
суддів - Дашутіна І.В., Яковенка М.М.,
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 травня 2022 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2022 року у справі №420/21461/21 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
установив:
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Одеській області, в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення:
- №694742-2406-1533 від 01 червня 2021 року щодо визначення суми податкового зобов`язання з земельного податку з фізичних осіб за 2021 рік в розмірі 257 492,43 грн;
- №694742-2406-1533/2020 від 06 вересня 2021 року щодо визначення суми податкового зобов`язання з земельного податку з фізичних осіб за 2020 рік в розмірі 150 203,91 грн;
- №694742-2406-1533/2019 від 06 вересня 2021 року щодо визначення суми податкового зобов`язання з земельного податку з фізичних осіб за 2019 рік в розмірі 150 203,91 грн;
- №694742-2406-1533/2018 від 06 вересня 2021 року щодо визначення суми податкового зобов`язання з земельного податку з фізичних осіб за 2018 рік в розмірі 150 203,91 грн.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30 травня 2022 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2022 року, позов задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 06 вересня 2021 року №694742-2406-1533/2020, №694742-2406-1533/2019 та №694742-2406-1533/2018 про визначення сум податкових зобов`язань з земельного податку з фізичних осіб за 2018-2020 роки. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.
Під час перевірки касаційної скарги встановлено, що вона не відповідає вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а тому підлягає залишенню без руху з огляду на таке.
1. Відповідно до пункту 3 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються судові рішення, що оскаржуються.
Водночас у прохальній частині касаційної скарги скаржник просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 травня 2022 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2022 року у справі №420/21461/21.
Згідно інформації, наявної в Єдиному державному реєстрі судових рішень, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30 травня 2022 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2022 року, позов у справі                                            №420/21461/21 задоволено частково.
Отже, скаржнику необхідно уточнити, які саме рішення судів першої та апеляційної інстанції ним оскаржуються.
2. Під час перевірки касаційної скарги встановлено, що вона не відповідає вимогам статті 329 КАС України.
Статтею 329 КАС України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Передбачений зазначеною статтею строк касаційного оскарження пропущено, оскільки оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалено 19 липня 2022 року у відкритому судовому засіданні, в повному обсязі виготовлено 19 липня 2022 року, а з касаційною скаргою скаржник звернувся до Верховного Суду 16 березня 2023 року.
Водночас разом із касаційною скаргою скаржник подав клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.
Обґрунтовуючи клопотання скаржник зазначив, що вже звертався до Верховного Суду з касаційними скаргами, однак їх було повернуто. Скаржник зауважує, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду. Також цитує частину п`яту статті 333 КАС України
Верховний Суд звертає увагу скаржника на те, що пропущений строк касаційного оскарження може бути поновлений судом, якщо за результатами оцінки та перевірки наведених заявником у відповідній заяві підстав пропуску такого строку, суд дійде висновку про їх поважність.
Для здійснення судом належної оцінки та перевірки доводів, наведених заявником в обґрунтування поважності підстав пропуску строку касаційного оскарження, такі доводи повинні бути підтверджені відповідними письмовими документами або іншими доказами, з яких достовірно убачається існування обставин, зазначених у заяві про поновлення строку.
При вирішенні питання про поновлення строку касаційного оскарження суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку інтервалів часу: з моменту закінчення встановленого КАС України строку касаційного оскарження до дати звернення з касаційною скаргою вперше; з моменту повернення вперше поданої касаційної скарги/відмови у відкритті касаційного провадження за вперше поданою касаційною скаргою до дати повторного звернення з касаційною скаргою і так далі.
Як убачається з матеріалів касаційної скарги, Єдиного державного реєстру судових рішень та згідно відомостей з Комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», відповідач вже неодноразово реалізовував своє право на касаційне оскарження рішень судів попередніх інстанцій у цій справі. Однак ухвалами Верховного Суду від 22 серпня 2022 року, від 05 жовтня 2022 року та від 31 січня 2023 року касаційні скарги було повернуто як такі, що не містили обов`язкових підстав касаційного оскарження.
Водночас у своїх ухвалах про повернення раніше поданих касаційних скарг Верховний Суд неодноразово надавав роз`яснення скаржнику щодо вимог до форми і змісту касаційної скарги в частині викладення підстав касаційного оскарження судових рішень.
Зважаючи на значний пропуск строку на касаційне оскарження (майже 7 місяців), клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження не можна вважати обґрунтованим.
Так, невиконання відповідачем вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та, як наслідок, повернення її скаржнику, не є поважною причиною пропуску строку касаційного оскарження, оскільки не є такою, що не залежить від волі особи, яка подає касаційну скаргу, і не надає такій особі права у будь-який необмежений час після сплину строку касаційного оскарження реалізовувати право на касаційне оскарження судового рішення.
Крім того, Верховний Суд зауважує, що доводи скаржника стосовно передбаченої процесуальним законом можливості подання касаційної скарги упродовж строку, визначеного у частині п`ятій статті 333 КАС України, засновані на помилковому розумінні цієї правової норми, оскільки предмет її регулювання не охоплює питання, пов`язані з визначенням часових меж, обчисленням і поновленням строку касаційного оскарження.
Інших поважних причин неможливості звернення до суду касаційної інстанції у строк, встановлений статтею 329 КАС України, скаржником не зазначено.
Згідно з частиною третьою статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.
Отже, скаржнику необхідно уточнити, які саме рішення судів першої та апеляційної інстанції ним оскаржуються. Звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження, із зазначенням поважних причин пропуску такого строку, та надати відповідні докази.
Керуючись статтями 169, 330, 332 КАС України, Верховний Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 травня 2022 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2022 року у справі №420/21461/21 залишити без руху.
Надати скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали, а також у разі, якщо наведені скаржником підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані судом неповажними, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено. 
У разі невиконання вимог цієї ухвали в іншій частині в установлений судом строк касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                                                       О.О. Шишов

Судді                                                                                                                                    І.В. Дашутін
                                                                                                                                  
                                                                                                                                            М.М. Яковенко