ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2022 року 
м. Київ
cправа №  917/1500/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Ткаченко Н. Г. - головуючого, Банаська О. О., Огородніка К. М.,

розглянув у письмовому провадженні касаційну скаргу Акціонерного товариства "Полтава-банк" 
на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 22.09.2022 про закриття апеляційного провадження 
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УПСК Діамент" 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Топ Оіл Сервіс Компані" 
про визнання недійсним договору купівлі-продажу та зобов`язання повернути майно до ліквідаційної маси
в межах справи № 917/1500/18
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровський трубний завод"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "УПСК Діамент"
про банкрутство,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 17.01.2019 відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ "УПСК Діамент".

Постановою Господарського суду Полтавської області від 17.10.2019 у справі №   917/1500/18 ТОВ "УПСК Діамент" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого        Хорошевську Т. В.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 07.05.2020 у справі №917/1500/18 задоволено заяву ТОВ "УПСК Діамент" в особі ліквідатора про визнання недійсним договору купівлі-продажу №ТОСК/УПСК/2017/4 від 25.09.2017 та зобов`язання повернути майно, отримане за договором купівлі-продажу №ТОСК/УПСК/2017/4 від 25.09.2017, до ліквідаційної маси ТОВ "УПСК Діамент". Визнано недійсним договір купівлі-продажу №ТОСК/УПСК/2017/4 від 25.09.2017, укладений між ТОВ "Топ Оіл Сервіс Компані" та ТОВ "УПСК Діамент". Зобов`язано ТОВ "Топ Оіл Сервіс Компані" повернути майно, отримане за договором купівлі-продажу №ТОСК/УПСК/2017/4 від 25.09.2017, до ліквідаційної маси банкрута      ТОВ "УПСК Діамент". Стягнуто з ТОВ "Топ Оіл Сервіс Компані" на користь ТОВ "УПСК Діамент" 3 842,00 грн судового збору.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.09.2022 закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ "Полтава-банк" на ухвалу господарського суду Полтавської області від 07.05.2020 у справі №917/1500/18 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України.

У касаційній скарзі АТ "Полтава-банк" просить скасувати ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 22.09.2022, а справу № 917/1500/18 направити до Східного апеляційного господарського суду для продовження розгляду апеляційної скарги АТ "Полтава-банк" на ухвалу господарського суду Полтавської області від 07.05.2020 у справі № 917/1500/18.

В обґрунтування вимог касаційної скарги АТ "Полтава-банк" зазначає, що судом апеляційної інстанції порушено приписи ч. 1 ст. 254 та п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України.

АТ "Полтава-банк" стверджує, що не зважаючи на те, що він формально не є учасником спірних правовідносин, які випливають з договору купівлі-продажу №ТОСК/УПСК/2017/4 від 25.09.2017, проте постановлена ухвала суду першої інстанції від 07.05.2020 щодо повернення майна ТОВ "Топ Оіл Сервіс Компані", в тому числі і заставного майна, до ліквідаційної маси банкрута для подальшого задоволення за рахунок нього вимог кредиторів у справі про банкрутство очевидно та безпосередньо впливає на майновий інтерес заставодержателя цього майна, який у такому випадку позбавляється можливості реалізувати набуте за договорами застави пріоритетне право на задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна у встановленому законом порядку.

У відзиві ТОВ "Топ Оіл Сервіс Компані" повністю підтримує доводи скаржника та просить касаційну скаргу АТ "Полтава-банк" задовольнити, оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати, а справу № 917/1500/18 - направити до Східного апеляційного господарського суду для продовження розгляду апеляційної скарги АТ "Полтава-банк". 

У відзиві ліквідатор ТОВ "УПСК Діамент" арбітражний керуючий Хорошевська Т. В. просить касаційну скаргу АТ "Полтава-банк" залишити без задоволення, а ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 22.09.2022 у справі              № 917/1500/18 - без змін.

Арбітражний керуючий Хорошевська Т. В. вважає доводи касаційної скарги                  АТ "Полтава-банк" необґрунтованими, оскільки в ході розгляду судом першої інстанції спору про визнання договору №ТОСК/УПСК/2017/4 від 25.09.2017 недійсним, предметом аналізу не було питання законності/незаконності передання спірного майна в заставу банку, не оскаржувався сам факт передання майна в заставу й чинність застави, а тому й не вирішувалось питання щодо прав та інтересів АТ "Полтава-банк".

Крім того, до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшов відзив кредитора Exalo Drilling S.A. із запереченнями проти задоволення касаційної скарги АТ "Полтава-банк".

Кредитор Exalo Drilling S.A. вважає, що посилання скаржника на те, що АТ "Полтава-банк" не було залучено до розгляду справи № 917/1500/18, не було повідомлено ні судом, ні сторонами справи про розгляд справи та накладення арешту на предмети застави для забезпечення позову, скаржник не викликався судом у судові засідання, є безпідставним, оскільки предметом розгляду у даній справі була заява ліквідатора ТОВ "УПСК Діамент" про визнання недійсним договору купівлі-продажу № ТОСК/УПСК/2017/4 від 25.09.2017, укладеного між ТОВ "Топ Оіл Сервіс Компані" та ТОВ "УПСК Діамент", а не договір застави рухомого майна від 01.12.2017, укладений між АТ "Полтава-банк" та ТОВ "Топ Оіл Сервіс Компані".

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги та відзивів на неї, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга АТ "Полтава-банк" не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Як вбачається із матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Полтавської області від 17.01.2019 відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ "УПСК Діамент".

Постановою Господарського суду Полтавської області від 17.10.2019 у справі №   917/1500/18 ТОВ "УПСК Діамент" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого        Хорошевську Т. В.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 07.05.2020 у справі №917/1500/18 задоволено заяву ТОВ "УПСК Діамент" в особі ліквідатора про визнання недійсним договору купівлі-продажу №ТОСК/УПСК/2017/4 від 25.09.2017 та зобов`язання повернути майно, отримане за договором купівлі-продажу №ТОСК/УПСК/2017/4 від 25.09.2017, до ліквідаційної маси ТОВ "УПСК Діамент". Визнано недійсним договір купівлі-продажу №ТОСК/УПСК/2017/4 від 25.09.2017, укладений між ТОВ "Топ Оіл Сервіс Компані" та ТОВ "УПСК Діамент". Зобов`язано ТОВ "Топ Оіл Сервіс Компані" повернути майно, отримане за договором купівлі-продажу №ТОСК/УПСК/2017/4 від 25.09.2017, до ліквідаційної маси банкрута      ТОВ "УПСК Діамент". Стягнуто з ТОВ "Топ Оіл Сервіс Компані" на користь ТОВ "УПСК Діамент" 3 842,00 грн судового збору.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 26.11.2020 залишено без задоволення апеляційну скаргу ТОВ "Топ Оіл Сервіс Компані", а ухвалу Господарського суду Полтавської області від 07.05.2020 у справі №917/1500/18 - без змін.

29.11.2021 АТ "Полтава-банк" звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати ухвалу Господарського суду Полтавської області від 07.05.2020 у справі №917/1500/18 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ТОВ "УПСК Діамент" про визнання недійсним договору купівлі-продажу №ТОСК/УПСК/2017/4 від 25.09.2017 та зобов`язання повернути майно, отримане за цим договором, до ліквідаційної маси боржника. 

В обґрунтування порушення прав та інтересів банку оскаржуваною ухвалою АТ   "Полтава-банк" зазначило, що майно, яке було предметом позову у справі №917/1500/18, перебуває в заставі АТ "Полтава-банк" як забезпечення за кредитним договором №4634 від 28.09.2017, укладеним між АТ "Полтава-банк" та ТОВ "Топ Оіл Сервіс Компані".

Скаржник стверджував, що не залучався до розгляду справи №917/1500/18, однак оскаржувана ухвала впливає на його інтереси, права та обов`язки. В апеляційній скарзі зазначалось, що майно, витребування якого було предметом спору, перебуває у заставі АТ "Полтава-банк" на підставі укладеного з ТОВ "Топ Оіл Сервіс Компані" договору.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 21.01.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ "Полтава-банк" на ухвалу господарського суду Полтавської області від 07.05.2020 у справі №917/1500/18.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.09.2022 закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ "Полтава-банк" на ухвалу господарського суду Полтавської області від 07.05.2020 у справі №917/1500/18.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскаржуваною ухвалою питання про права, інтереси та (або) обов`язки АТ "Полтава-банк" у справі про банкрутство не вирішувалося, оскільки предметом розгляду у даній справі була заява ліквідатора ТОВ "УПСК Діамент" про визнання недійсним договору купівлі-продажу №ТОСК/УПСК/2017/4 від 25.09.2017, укладеного між ТОВ "Топ Оіл Сервіс Компані" та ТОВ "УПСК Діамент". 

Враховуючи, що договір застави рухомого майна від 01.12.2017, укладений між АТ   "Полтава-банк" та ТОВ "Топ Оіл Сервіс Компані", не був предметом розгляду у цій справі, АТ "Полтава-банк" не було стороною договору купівлі-продажу спірного майна від 25.09.2017 у справі №917/1500/18, а тому за висновком суду апеляційної інстанції, суд не зобов`язаний був повідомляти банк про розгляд цієї справи.

Частиною 1 ст. 254 ГПК України передбачено, що учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Отже, вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Зазначеною правовою нормою визначено право особи подати апеляційну скаргу на рішення, яким розглянуто і вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких є скаржник, або міститься судження про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи у відповідних правовідносинах, виходячи з предмету та підстав позову. Якщо скаржник зазначає лише про те, що рішення може вплинути на його права та/або інтереси, та/або обов`язки, або зазначає (констатує) лише, що рішенням вирішено про його права та/або обов`язки чи інтереси, то такі посилання, виходячи з вищенаведеного, не можуть бути достатньою та належною підставою для відкриття апеляційного провадження.

Водночас, судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків.

Правовий висновок аналогічного змісту викладений у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 08.12.2021 у справі №916/333/20, 16.12.2021 у справі № 904/3669/20, від 15.12.2021 у справі №914/1334/20.

Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Близький за змістом висновок сформульовано у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.05.2020 у справі № 904/897/19, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.10.2022 у справі № 910/2653/21.

Разом з тим в апеляційній скарзі особи, яка участі у справі не брала, але за її доводами, судове рішення стосується її прав, інтересів та (або) обов`язків, має бути чітко зазначено, в якій частині оскаржуваного судового рішення прямо вказано про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника, про які саме та яким чином прослідковується та співвідноситься правовий зв`язок вирішених правовідносин між сторонами з правами, інтересами та (або) обов`язками особи, що не брала участі у цій справі.

Доведення цих обставин покладено на скаржників, що також випливає із загального правила, встановленого ст. 74 ГПК України.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, АТ "Полтава-банк" при поданні апеляційної скарги стверджувало, що оскаржувана ухвала місцевого господарського суду перешкоджає йому реалізувати права заставодержателя за договором застави, укладеним з відповідачем - ТОВ "Топ Оіл Сервіс Компані". З огляду на вказане, АТ "Полтава-банк" зазначає, що оскаржуваним рішенням порушуються його права та інтереси.

Разом з тим, колегія суддів суду касаційної інстанції погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою АТ "Полтава-банк", оскільки зміст судового рішення суду першої інстанції не вказує на те, що воно безпосередньо стосується прав, інтересів та (або) обов`язків АТ "Полтава-банк", оскільки у його мотивувальній частині не наведено висновки суду про права, інтереси та (або) обов`язки АТ "Полтава-банк", як і у резолютивній частині ухвали суд першої інстанції прямо не вказав про права та обов`язки зазначеної особи.

Враховуючи обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції, колегія суддів суду касаційної інстанції зазначає, що АТ "Полтава-банк" не є учасником цієї справи; не є стороною у спірних правовідносинах згідно з договором купівлі-продажу №ТОСК/УПСК/2017/4 від 25.09.2017; судом першої інстанції не вирішувалося питання про права, інтереси та/або обов`язки скаржника і рішення не зачіпає безпосередньо його права та обов`язки; ні мотивувальна, ні резолютивна частини судового рішення суду першої інстанції у цій справі не містять жодних посилань і застережень, а також висновків щодо прав або обов`язків скаржника, а містять виключно висновки щодо правовідносин між боржником ТОВ "УПСК Діамент" та ТОВ "Топ Оіл Сервіс Компані".

Правовідносини між АТ "Полтава-банк" та ТОВ "Топ Оіл Сервіс Компані", які виникли після укладення та виконання оспорюваного у цій справі правочину, не були предметом розгляду судом першої інстанцій у цій справі та не досліджувались під час вирішення спору у ній.

Загалом доводи апеляційної скарги зводились до обґрунтувань правомірності укладення АТ "Полтава-банк" та ТОВ "Топ Оіл Сервіс Компані" договору застави від 01.12.2017, що, як встановлено судом апеляційної інстанції, взагалі не було предметом розгляду у справі № 917/1500/18 за заявою ліквідатора ТОВ "УПСК Діамент" про визнання про визнання правочину боржника недійсним.

Тобто ухвала Господарського суду Полтавської області від 07.05.2020 у справі №917/1500/18 не містить судження про права, інтереси та (або) обов`язки АТ   "Полтава-банк", а спір у цій справі не було розглянуто і вирішено щодо правовідносин, учасником яких є скаржник, що спростовує доводи касаційної скарги про протилежне.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" та "Рябих проти Російської Федерації", у справі "Нєлюбін проти Російської Федерації"), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень, наявності яких у даній справі скаржником не зазначено й не обґрунтовано.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалось.

Оскільки судом апеляційної інстанції встановлено, що оскаржуваним рішенням не вирішувалось питання про права, інтереси та обов`язки АТ "Полтава-банк" щодо жодної із сторін та предмету спору, то апеляційне провадження було закрито за наявності правових підстав.

З урахуванням наведеного суд касаційної інстанції дійшов висновку, що оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції постановлена відповідно до приписів процесуального законодавства.

Доводи АТ "Полтава-банк", наведені у касаційній скарзі, не спростовують висновків апеляційного господарського суду щодо закриття апеляційного провадження.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до ст. 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. 

З огляду на наведене, Касаційний господарський суду у складі Верховного Суду дійшов висновку про залишення касаційної скарги АТ "Полтава-банк" без задоволення, а ухвали Східного апеляційного господарського суду від 22.09.2022 № 917/1500/18 - без змін.

З огляду на те, що касаційна скарга задоволенню не підлягає витрати зі сплати судового збору, згідно з ст. 129 ГПК України, покладаються на заявника касаційної скарги.

Керуючись ст. ст. 300, 301, 304, 308, 314, 315, 316, 317 ГПК України, Суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Полтава-банк" - залишити без задоволення.

Ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 22.09.2022 у справі №917/1500/18 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий, суддя                                                                      Ткаченко Н. Г.

Судді                                                                                          Банасько О. О.

                                                                                          Огороднік К. М.