ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/8711/21                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Кушнова А.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  20 лютого 2023 року                                                                                            м. Київ

                    Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
          головуючий суддя                    Грибан І.О.
          судді:                                        Ключкович В.Ю.
                                                  Парінов А.Б.

          розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 29 липня 2022 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Елекон ЛТД» до Головного управління ДПС у Київській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, -
УС Т А Н О В И В:

          Товариство з обмеженою відповідальністю «Елекон ЛТД» звернулось з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Київській області (відповідач-1)та Державної податкової служби України(відповідач-2), у якому просило суд:
          - визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування ГУ ДПС у Київській області в Єдиному реєстрі податкових накладних  №2692541/13734376 від 26.05.2021, яким відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма «Елекон ЛТД» у реєстрації в ЄРПН розрахунку коригування №248 від 08.09.2020;
          - зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати розрахунок коригування №248 від 08.09.2020 Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Елекон ЛТД» (код ЄДРПОУ 13734376) в Єдиному реєстрі податкових накладних датою його отримання, а саме 08.09.2020.
          Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 29 липня 2022 року адміністративний позов задоволено.
          Не погоджуючись рішенням суду першої інстанції, відповідач-1 подав апеляційну скаргу, в якій, зазначаючи про неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та здійснення порушень процесуальних норм, просить оскаржуване судове рішення скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити. 
          Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що рішення №2692541/13734376 від 26.05.2021 про відмову у реєстрації розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних з вказаною конкретною причиною відмови у реєстрації прийняте Комісією ГУ ДПС України у Київській області з підстав ненадання платником податку первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційних описів), у тому числі рахунків-фактур/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних. В свою чергу, подані позивачем для реєстрації розрахунку коригування №248 від 08.09.2020 документи не відповідають вичерпному переліку, а зміст первинних документів не дозволяє однозначно з`ясувати фактичні обставини здійснення фінансово-господарських операцій.
          Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 29 липня 2022 року та на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.
          Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін та зазначає про безпідставність доводів, викладених в апеляційній скарзі.
          В апеляційній скарзі заявлено клопотання про розгляд справи за участю представника апелянта у судовому засіданні.
          Колегія суддів звертає увагу, що в даному випадку, безпосередня участь сторін у судовому засіданні, не є обов`язковою, оскільки матеріали справи містять достатньо письмових доказів для з`ясування фактичних обставин.
          Частиною 2 ст.311 КАС України визначено, якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.
          Враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, ухвалене в порядку спрощеного провадження, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, колегія суддів не вбачає підстав для здійснення розгляду даної справи у відкритому судовому засіданні за участю сторін, відтак клопотання скаржника задоволенню не підлягає.
          Переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги на предмет законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, колегія суддів звертає увагу на наступне.
          Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ Фірма «Елекон ЛТД» зареєстроване як юридична особа 28.12.1992.
          Видами діяльності Товариства за КВЕД є: 46.69 оптова торгівля іншими машинами й устаткуванням; 27.33 виробництво електромонтажних пристроїв; 25.11 виробництво будівельних металевих конструкцій і частин конструкцій; 43.21 електромонтажні роботи; 80.20 обслуговування систем безпеки; 71.12 діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії     надання послуг технічного консультування в цих сферах. 
           09 квітня 2019 між позивачем, як  Постачальником, в особі директора Мiзiна Павла Олександровича, який діє на підставі Статуту та Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «МОРСЬКИЙ 1», як Покупцем, в особі Голови Правління Кооперативу Невзорова Олега Володимировича, що діє на підставі Статуту, було укладено договір поставки № 0904-19/1 (Далі-Договір). 
          Відповідно до пункту 1.1 Договору Постачальник зобов`язується передати (поставити), а Покупець зобов`язується прийняти і оплатити товар, визначений сторонами в специфікаціях до цього договору.
          Відповідно до пункту 1.2 Договору найменування, асортимент, кiлькiсть, комплектність, вартість товару та строк поставки товару визначаються в специфікаціях до цього договору.
          Згідно з пунктом 1.3 Договору асортимент та кількість товарів визначаються сторонами з урахуванням потреб покупця у товарах та можливостей постачальника. Скориговані відомості сторін щодо кількості, асортименту поставки, умов оплати, узгодження інших умов поставки в Специфікації є підставою для складання постачальником рахунку та видаткової накладної на замовлену партію товару.
          Згідно з пунктом 1.4 Договору загальна сума договору становить суму всiх видаткових накладних, підписаних сторонами, по даному договору. Кількість всього поставленого товару за договором становить суму кількості поставленого товару за всіма видатковими накладними, підписаними сторонами, по даному договору.
          Пунктом 3.1 Договору встановлено, що оплата за цим договором здійснюється на підставі виставлених постачальником рахунків в безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів у національній валюті України на поточний рахунок постачальника, зазначений у даному договорі. Порядок оплати визначається сторонами в специфікації. Днем оплати вважається день списання грошових коштів з рахунку покупця.
          Згідно з пунктом 3.2 Договору зміна ціни товару, визначеної сторонами в специфікації, може відбуватися лише за взаємною згодою сторін та в будь-якому випадку до виставлення відповідного рахунку на оплату.
          Відповідно до пункту 4.1 Договору поставка товару здійснюється на умовах, визначених сторонами у вiдповiднiй специфікації на кожну окрему партію товару.
          Відповідно до пункту 4.2 Договору строки поставки (передачi) товару узгоджуються сторонами в специфікації до даного договору.
          Згідно з пунктом 4.3 Договору разом з товаром в місці поставки постачальник повинен передати покупцю: рахунок-фактуру; видаткову накладну; товарно-транспортну накладну (у випадку доставки товару постачальником на склад покупця); паспорт на товар (за наявності); сертифікат якості/ відповідності (за наявності) та/або висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи та/або інший документ, що підтверджує належну якість товару.
          Згідно з пунктом 5.3 Договору датою поставки вважається дата отримання товару від постачальника в місці поставки, що оформлюється видатковою накладною. Датою отримання товару вважається дата підписання видаткової  накладної покупцем. Право власності та ризик втрати/пошкодження майна на поставлений товар переходить до покупця з дати поставки.
          Позивачем, на виконання умов Договору, виставлено Обслуговуючому кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «МОРСЬКИЙ 1»  рахунок на оплату по замовленню №8320 від 27 травня 2020 року, на товари загальною вартістю 297249,22 грн., в т.ч. ПДВ 49541,54 грн. (а.с. 22).
           04 червня 2020 року обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «МОРСЬКИЙ 1» здійснив часткову оплату за цим рахунком в сумі 200000,00 грн., у т.ч. ПДВ 33333,33 грн., що підтверджується банківською випискою АТ «Приватбанк» (а.с. 23).
           04 червня 2020 року на суму отриманого авансу позивачем зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №178 на загальну суму 199999,00 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 33333,33 грн. Податкова накладна від 04.06.2020 №178 була зареєстрована в ЄРПН.
          Також, позивачем Обслуговуючому кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «МОРСЬКИЙ 1»  виставлено рахунок на оплату по замовленню № 9240 вiд 11 червня 2020 року на товари загальною вартістю 256696,90 грн., у т.ч. ПДВ 42782,82 грн. (а.с. 25).
           16 червня 2020 року Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «МОРСЬКИЙ 1» здійснив авансовий платіж по рахунку № 9240 вiд 11 червня 2020 року на суму 56696,90 грн., у т.ч. ПДВ 9449,48 грн. (а.с. 26).
           09 липня 2020 року згідно видаткової накладної №4995 від 09 липня 2020 року
позивач здійснив поставку товару відповідно до рахунку №9240 вiд 11 червня 2020 року на загальну суму 256696,90 грн., у т. ч. ПДВ 42782,82 грн. (а.с. 29).
           06.08.2020 Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «МОРСЬКИЙ 1» звернувся до позивача з листом вих. №137 від 06 серпня 2020 року, в якому просив здійснити зарахування грошових коштів оплачених по рахунку №8320 вiд 27 травня 2020 року в якості оплати по рахунку №9240 від 11 червня 2020 року (а.с 24).
           08 вересня 2020 року позивачем до Єдиного реєстру податкових накладних подано на реєстрацію розрахунок коригування №248 до податкової накладної № 178 від 04.06.2020 у зв`язку з перенесенням оплати по рахунку №8320 від 27 травня 2020 року в якості оплати по рахунку №9240 від 11 червня 2020 року (а.с. 15-16).
          За результатом обробки вказаного розрахунку коригування його реєстрація була зупинена, про що позивачу направлено квитанцію від 09.09.2020 № 9224917489 (а.с. 32-33).
          Підставою для зупинення реєстрації розрахунку коригування від 08.09.2020 року №248 відповідачем у квитанції від 09.09.2020 № 9224917489 вказано: «відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України реєстрація ПН/РК від 08.09.2020 року №248 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Розрахунок коригування на зменшення податкових зобов`язань до податкової накладної, складеної та зареєстрованої постачальником товарів/послуг на неплатника податку на додану вартість, складений та поданий на реєстрацію у термін, що перевищує 14 календарних днів з дня складання податкової накладної, зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних без порушення граничних строків реєстрації, що відповідає п. 6 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Пропонуємо надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».
           24.05.2021 позивачем направлено до контролюючого органу пояснення з копіями відповідних документів на підтвердження правомірності формування податкових зобов`язань з ПДВ, за результатами яких був складений відповідний розрахунок коригування (а.с. 34).
          За результатом розгляду наданих позивачем пояснень та документів комісією Головного управління ДПС у Київській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято рішення №2692541/13734376 від 26.05.2021, яким у реєстрації розрахунку коригування №248 від 08.09.2020 відмовлено (а.с. 36).
          Підставою для прийняття вказаного рішення Комісією ГУ ДПС у Київській  області зазначено: « ненадання платником податку копій документів: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційних описів), у тому числі рахунків-фактур/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних (документи, які не надано, підкреслити)».
          Зазначене рішення позивачем оскаржено в адміністративному порядку до Державної податкової служби України зі скаргою на спірне рішення.
           15.06.2021 Державною податковою службою України, за результатами розгляду скарги прийнято рішення №27973/13734376/2, яким оскаржуване рішення залишено без змін з підстав ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційних описів), у тому числі рахунків-фактур/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних (а.с. 44).
          Не погоджуючись з рішенням про відмову у реєстрації розрахунку коригування, позивач звернувся з даним позовом до суду.          Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що надані позивачем документи надавали можливість контролюючому органу здійснити реєстрацію податкових накладних, у той час як оскаржувані рішення не містять конкретних відомостей про документи, яких не вистачало для її реєстрації. Також суд підкреслив, що рішення про зупинення реєстрації податкової накладної не відповідали критеріям обґрунтованості та не визначали документів, які є достатніми для підтвердження реальності господарських операцій. Покладаючи на ДПС України обов`язок зареєструвати податкові накладні, суд підкреслив, що відповідний спосіб захисту передбачений положеннями чинного законодавства та є належним для захисту прав платника податків.
          Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
          В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
          Згідно підпунктів «а», «б» пункту 185.1 статті 185 ПК України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.
          Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг, згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
          Відповідно до п. 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
          Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
          Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
          Згідно пункту 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
          Так, механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, права та обов`язки їх членів визначає Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1165 (далі - Порядок № 1165).
          Пунктом 4 Порядку № 1165 визначено, що у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.
          Згідно п.5, 6 Порядку № 1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
          Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
          У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
          Згідно п.7 Порядку № 1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
          Відповідно до п.10, 11 Порядку № 1165 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
          У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.
          Відповідно до п. 12, 13 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою КМ України № 1246 від 29 грудня 2010 року, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200 1.3 і 200 1.9 статті 200 1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
          За результатами перевірок, визначених п.12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).
          Як вбачається зі змісту квитанцій, сформованих відповідачем-1  підставою для зупинення реєстрації розрахунків коригувань до податкових накладних слугувало те, що вони відповідають вимогам пункту 6 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.
          На момент формування квитанцій, якими зупинено реєстрацію розрахунків коригувань до податкових накладних, Критерії ризиковості здійснення операцій визначалися додатком 3 до Порядку №1165.
          Так, у додатку № 1 до Порядку № 1165 визначено Критерії ризиковості платника податку на додану вартість, зокрема пункт 6 «Складення розрахунку коригування на зменшення податкових зобов`язань до податкової накладної, складеної та зареєстрованої постачальником товарів/послуг на неплатника податку на додану вартість, та подання для реєстрації в Реєстрі у строк, що перевищує 14 календарних днів з дня складення податкової накладної, зареєстрованої в Реєстрі без порушення граничних строків реєстрації, встановлених Кодексом.».
          Як вірно встановлено судом першої інстанції, в порушенні норм 10-11 Порядку № 1165 в квитанції про зупинення реєстрації розрахунків коригувань до податкових накладних не зазначено належної мотивації підстав та причин віднесення позивача до ризикових платників податків відповідно до пункту 6 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість.
          Вказані недоліки квитанцій, окрім того, що характеризують рішення як необґрунтовані, ще й фактично ставлять платника податку у стан невизначеності у питанні документального спростування існуючих, на думку відповідача, ризиків.
          Відповідно до п.2, 4 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 520 від 12 грудня 2019 року (далі - Порядок № 520), прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі по тексту - комісія регіонального рівня).
          У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.
          Згідно п.5 Порядку № 520 перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
          Пунктом 11 Порядку № 520 передбачено, що комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
          Отже, Комісія регіонального рівня перевіряє подані платником податку копії документів щодо їх достовірності шляхом звірки даних, які містяться в таких копіях документів, з даними, що надходять або можуть бути отримані з інших джерел інформації (реєстри, що ведуться державними органами, документи, зокрема електронні) та за результатом такої перевірки приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування.
          За встановленими судом першої інстанції обставинами справи, позивачем, на виконання вимог чинного законодавства, засобами електронного документообігу були направлені відповідачу повідомлення разом з поясненнями щодо фактичного здійснення господарських операцій.
          Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що всі надані з поясненнями документи відображають дійсність операції за ПН/РК, і складені без порушення чинного законодавства. 
          Тобто, позивачем було надано пояснення та усі необхідні документи, передбачені п.5 Порядку №520,  що не дає підстав для прийняття рішення про відмову в реєстрації ПН.
          Аналіз наведених вище правових норм дає підстави для висновку, що рішення Комісії контролюючого органу повинно містити як чітку підставу для зупинення реєстрації ПН/РК, так і чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.
          Судом першої інстанції вірно зазначено, що рішення про зупинення реєстрації податкових накладних не містять в собі мотивації підстав та причин віднесення позивача до ризикових платників податків, як і не містять доказів наявності податкової інформації, що свідчать про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником з посиланням на відповідні документи.
          Крім того, рішення про зупинення реєстрації податкових накладних не містять вичерпного переліку документів, які необхідно подати платнику податків.
          Колегія суддів зазначає, що недотримання принципу правової визначеності під час зупинення реєстрації податкових накладних призвело до необізнаності платника податків щодо вичерпного переліку необхідних документів, які він повинен був надати контролюючому органу, внаслідок чого позивач не зміг належним чином виконати свої обов`язки щодо реєстрації податкової накладної.
          Здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.
          Недотримання податковим органом вимог законодавства на етапі зупинення реєстрації ПН/РК щодо оформлення квитанції прямо вказує на те, що рішення, які прийняті на наступному етапі, тобто рішення Комісії про відмову у реєстрації податкових накладних, теж не є законними.
          Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10 квітня 2020 року у справі №819/330/18.
          Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що контролюючим органом не зазначено конкретного переліку документів, які мають бути подані платником податків, а наведено лише загальне найменування з вичерпного переліку без додаткової конкретизації, що позбавляє можливості встановити, які саме документи не надані позивачем.
          Разом з тим, платником податків разом із поясненнями було подано достатню кількість копій документів, з аналізу яких можна зробити висновок про здійснення господарських операцій.
          Зазначене свідчить про те, що оскаржуване рішення про відмову в реєстрації розрахунку коригування є формальним та об`єктивно не містить чіткого визначення підстав та мотивів для його прийняття, а тому не може бути визнане законним та обґрунтованим.
          Верховний Суд у постанові від 23 жовтня 2018 року по справі №822/1817/18 зазначив, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на пункт відповідних Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд. Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.
          Колегія суддів зазначає, що загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
          Однак, відповідач не навів жодного обґрунтування щодо підстав для зупинення реєстрації розрахунків коригувань.
          Тому невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.
          За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про протиправність оспорюваного рішення.
          Щодо зобов`язання ДПС зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідні податкові накладні, колегія суддів виходить з наступного.
          Згідно п.28 Порядку зупинення реєстрації ПН/РК, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій, зокрема, набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.
          Аналогічні норми закріплені в п.19 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою № 1246, згідно якого податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій, зокрема набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення).
          Відповідно до п.20 вказаного Порядку у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.
          Отже, реєстрація в ЄРПН податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрацію якої попередньо було зупинено, є повноваженням ДПС.
          За таких обставин, враховуючи відсутність підстав, які б унеможливлювали реєстрацію розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про наявність підстав для зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати розрахунок коригування позивача в Єдиному реєстрі податкових накладних.
          Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.
          Колегією суддів враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
          Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
          Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
          Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,- 
П О С Т А Н О В И В

          Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області залишити без задоволення.
          Рішення Київського окружного адміністративного суду від 29 липня 2022 року залишити без змін.
          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.
          
          Головуючий суддя                                                            І.О. Грибан

          Судді:                                                                                В.Ю. Ключкович

                                                                                          А.Б. Парінов

          (повний текст постанови складено 20.02.2023р.)