П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  600/1336/22-а                               Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Левицький В.К. 
                                                            Суддя-доповідач -  Полотнянко Ю.П.   
27 січня 2023 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Полотнянка Ю.П. 
суддів:  Смілянця Е. С.  Драчук Т. О. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 22 вересня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Служби Безпеки України в Чернівецькій області про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Служби Безпеки України в Чернівецькій області, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області №21-ос вiд 07.02.2022;
- поновити ОСОБА_1 на військовій службі в Управлінні Служби безпеки України в Чернівецькій області;
- стягнути з Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 07.02.2022 по дату поновлення на посаді.
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 22.09.2022 у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, неповне досліження доказів що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
За правилами п.3 ч.1 ст.311 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 з 18.10.2017 по 07.02.2022 проходив військову службу в Управлінні Служби безпеки України в Чернівецькій області, що підтверджується записами в трудовій книжці серії НОМЕР_1 .
З матеріалів справи видно, що на дату звільнення позивач проходив службу на посаді штаб-сержанта, співробітника охорони II категорії 2 сектору режимно-секретного відділу УСБУ в Чернівецькій області.
06.12.2021 начальник РСВ УСБУ в Чернівецькій області ОСОБА_2 доповів рапортом т.в.о. начальника УСБУ в Чернівецькій області ОСОБА_3 , що 05.12.2021 о 21 год. 45 хв. за повідомленням оперативного чергового Управління йому стало відомо про факт скоєння дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) у м. Чернівці по вул. Головній, за участю штаб-сержанта ОСОБА_1 , який за зовнішніми ознаками перебував у стані алкогольного сп`яніння. У зв`язку з цим він зазначив, що вбачає, у діях позивача порушення військової дисципліни, що виразилося у неналежному виконанні вимог ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗС України та ст. 11 Статуту внутрішньої служби ЗС України.
На підставі вказаного рапорту, відповідачем призначено службове розслідування за фактом скоєння правопорушення позивачем.
За результатами проведеного службового розслідування, 19.01.2022 комісією складено висновок за результатами проведення службового розслідування № 75/11/85дск.
Ha пiдставi висновку за результатами проведення службового розслідування вiд 19.01.2022 №75/11/85дск, наказом т.в.о. начальника УСБУ в Чернівецькій області від 21.01.2022 № 9-ос/дск на позивача накладено дисциплінарне стягнення, відповідно до п. “ж” ст. 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України звільнення з військової служби через службову невідповідність.
Наказом т.в.о. начальника УСБУ в Чернівецькій областi від 07.02.2022 № 21-ос/дск звiльнено з вiйськової служби за підпунктом “б” пункту 61, підпунктом “д” пункту 2 частини 5 ст. 26 Закону України “Про вiйськовий обов`язок та вiйськoву службу” (через службову невідповідність) у запас Збройних Сил України штаб-сержанта ОСОБА_1 , співробітника охорони II категорії 2 сектору режимно-секретного відділу, виключивши зі списків особового складу з 07.02.2022.
З вказаним наказом ознайомлено позивача, що підтверджується його підписом від 07.02.2022 в листі ознайомлення.
Вважаючи звільнення протиправним, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що приймаючи рішення про накладення на позивача дисциплінарного стягнення, за результатами реалізації якого позивача звільнено з військової служби через службову невідповідність, відповідач діяв обґрунтовано, на підставі власних повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України, тому відсутні підстави для визнання протиправним та скасування оскаржуваного наказу. Оскільки позовні вимоги позивача про поновлення його на військовій службі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідними від позовної вимоги про визнання протиправним та скасування оскаржуваного наказу, суд в їх задоволенні відмовив. 
Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відпвідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Частина 6 ст. 43 Конституції України гарантує громадянам захист від незаконного звільнення.
Статтею 1 Закону України “Про Службу безпеки України” від 25.03.1992 № 2229-XII (далі - Закон № 2229-XII) встановлено, що Служба безпеки України - це державний орган спеціального призначення з правоохоронними функціями, який забезпечує державну безпеку України.
Вiдповiдно до ч. 1 ст. 20 Закону № 2229-XII умови і порядок виконання своїх обов`язків співробітниками-військовослужбовцями Служби безпеки України визначаються укладеним договором (контрактом). На них, а також на військовослужбовців строкової служби поширюється порядок проходження військової служби у Збройних Силах України, визначений законодавством.
Частиною 1 ст. 3 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (далі - Статут внутрішньої служби) визначено, що Збройні Сили України - військове формування, на яке відповідно до   Конституції України   покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності.
Статтею 11 Статуту внутрішньої служби визначає необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки:
свято і непорушно додержуватися   Конституції України   та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок;
бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим;
беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини;
постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України;
знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно;
дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України;
поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини;
бути пильним, суворо зберігати державну таємницю;
вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання;
виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни;
додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно
Сутність військової дисципліни,обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг, визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV (далі – Дисциплінарний статут).
Згідно ст.4 Дисциплінарного статуту військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися   Конституції та законів України,   Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.
Положеннями ст. 49 Статуту внутрiшньої служби встановлено, що військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.
Отже, чинним законодавством встановлено підвищені вимоги до військовослужбовця, що пов`язано з особливим статусом Збройних Сил України, необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, свято і непорушно додержуватися   Конституції України   та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок. Недотримання вищезазначених вимог є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.
Відповідно до ст. 45 Дисциплінарного статуту у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.
Згідно ст. 48 Дисциплінарного статуту на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).
Згідно ст. 83 Дисциплінарного статуту на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.
Враховуючи зазначені приписи, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до нього можуть застосовуватись дисциплінарне стягнення, зокрема, звільнення з військової служби через службову невідповідність.
Відповідно до ст. 84 Дисциплінарного статуту прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.
Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.
Згідно ст. 86 Дисциплінарного статуту якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.
Відповідно до ст. 45 Дисциплінарного статуту у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.
Згідно ст. 48 Дисциплінарного статуту на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).
Враховуючи зазначені приписи, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до нього можуть застосовуватись дисциплінарне стягнення, зокрема, звільнення з військової служби через службову невідповідність.
Суд апеляційної інстанції, здійснивши перевірку оскаржуваного наказу щодо його відповідності критеріям правомірності, визначених ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).
Судом встановлено, що дисциплінарне стягнення «звільнення з військової служби через службову невідповідність» накладене на позивача наказом Управління СБУ в Чернівецькій області від 21.01.2022 №9-ОС/дск за порушення військової дисципліни, недотримання вимог ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, ст. ст. 11, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.
Звільнення позивача з служби в поліції реалізовано наказом Управління СБУ в Чернівецькій області від 07.02.2022 №21-ос.
Підставою для видання спірного наказу є висновок службового розслідування.
В ході службового розслідування комісією встановлено, що 05.12.2021 позивачем допущено порушення п.12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 10.10.2001 № 1306 (далі - Правила дорожнього руху), чим спричинено матеріальну шкоду громадянинові ОСОБА_4 , за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП. Крім того, комісією встановлено, що позивач внаслідок особистої недисциплінованості, усвідомлюючи, що вживав напередодні алкоголь напої, прийняв рішення керувати транспортним засобом, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим, будучи військовослужбовцем СБ України, дискредитував себе перед громадянами та працівниками правоохоронного органу та вчинив дії, які містять ознаки порушення вимог ст. 16 Закону України “Про дорожній рух”, п. 2.5. пп п. 2.9 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 130 КУпАП.
При цьому, матеріалами справи підтверджується, що постановою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 07.02.2022 у справі № 725/8763/21, залишеною без змін постановою Чернівецького апеляційного суду від 02.03.2022, позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і за його вчиненні накладено штраф в розмірі 17000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.
Згідно постанови Першотравневого районного суду м. Чернівці від 07.02.2022 у справі №725/8763/21, яка залишена без змін постановою Чернівецького апеляційного суду від 02.03.2022, водій ОСОБА_1 05.12.2021 о 21 год. 45 хв. в м. Чернівці по вул. Головна, 219 керував автомобілем Мерседес-Бенц, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, нестійка хода). Відмовився від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Враховуючи встановлені обставини та оцінюючи дії, що ставляться в провину позивачеві, суд погоджується із висновком службового розслідування, яким встановлені достатні підстави для застосування до позивача такого виду дисциплінарного стягнення, передбаченого п. ж ст.48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України звільнення з військової служби через службову невідповідність.
Посилання апелянта на постанову Першотравневого районного суду м.Чернівці від 09.12.2021 у справі №725/8675/21, якою ОСОБА_1 визнано невинним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУПАП, закривши провадження у справі, колегія суддів відхиляє, оскільки у вказаній справі не надавалась оцінка вчиненню позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та не досліджувались письмові докази щодо вчинення позивачем вказаного правопорушення.
Суд зазначає, що військовослужбовець СБУ має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, він зобов`язаний: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини. Він повинен постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Службу безпеки України в цілому
При цьому, вчинені позивачем діяння призвели до дискредитації Служби безпеки України перед громадянами і працівниками іншого правоохоронного органу та створили реальні передумови для нанесення шкоди іміджу СБ України як державного органу спеціального призначення з правоохоронними функціями перед суспільством, оскільки проходження військової служби у СБУ несумісне з неправомірною поведінкою, ігноруванням вимог Конституції, законів України та Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.
Враховуючи наведене, суд вважає, що в даному випадку вина позивача у вчиненні дисциплінарного проступку проявляється в прямому умислі, тобто, останній свідомо допускав настання несприятливих наслідків після вчинення ним цих дій. Це порушення стало можливим внаслідок ігнорування ним вимог чинного законодавства та вимог, які ставляться до працівника СБУ.
Таким чином, приймаючи рішення про накладення на позивача дисциплінарного стягнення, за результатами реалізації якого позивача звільнено з військової служби через службову невідповідність, відповідач діяв обґрунтовано, на підставі власних повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України, тому відсутні підстави для визнання протиправним та скасування оскаржуваного наказу.
Вимоги про поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку є похідними, у зв`язку з чим відсутні підстави для їх задоволення.
Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про відмову у задоволення позову. 
Відповідно до пункту другого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування останнього колегія суддів не вбачає. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 22 вересня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до   ст. 325 КАС України   та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5   ст. 328 КАС України. 

Головуючий	 	 	Полотнянко Ю.П.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Смілянець Е. С.    Драчук Т. О.