ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

24 січня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 280/3793/21	
                                                                                          Суддя І інстанції – Батрак І.В.

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Чепурнова Д.В. (доповідач),
                               суддів:  Ясенової Т.І., Сафронової С.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження  в місті Дніпро  апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22 вересня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії, - 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: 
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не приведення розміру пенсії ОСОБА_1 у відповідність до законодавства та матеріалів пенсійної справи;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області провести оптимізацію заробітної плати за період з 03.04.2001 року по 01.01.2004 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати стаж роботи в районах прирівняних до Крайньої Півночі та заробітну плату в ВАТ «СПЕЦНЕФТЕГАЗСТРОЙ» слюсарем 2 розряду з 10.10.1978 року по 01.11.1978 року, зарахувати заробітну плату за весь період роботи в ВАТ "Сургутнефтегаз" з 07.12.1978 року по 17.07.1979 року та наявність стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 на Бердянському м`ясокомбінаті, яке дає підстави на достроковий вихід на пенсію та відповідно зарахування до розміру пенсії 0,5% за кожен повний місяць страхового стажу починаючи з місяця, наступного за місяцем, який дає право на достроковий вихід на пенсію.
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплатити пенсію ОСОБА_1 з урахуванням вже виплачених коштів.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 22 вересня 2022 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо перерахування ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах згідно з п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням наданих довідок та трудової книжки.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 10.10.1978 року по 01.11.1978 року у ВАТ «СПЕЦНЕФТЕГАЗСТРОЙ» слюсарем 2 розряду до стажу роботи в районах прирівняних до Крайньої Півночі та період роботи з 18.07.1981 року по 18.03.1992 року на Бердянському м`ясокомбінаті до пільгового стажу із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, здійснивши з 16.12.2020 року перерахунок та виплату (із урахуванням різниці, яка вже була виплачена) його пенсії.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області звернулося з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції вимог норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована відсутністю підстав для зарахування періоду роботи позивача з 10.10.1978 року по 01.11.1978 року у ВАТ «СПЕЦНЕФТЕГАЗСТРОЙ» слюсарем 2 розряду до стажу роботи в районах прирівняних до Крайньої Півночі та періоду роботи з 18.07.1981 року по 18.03.1992 року на Бердянському м`ясокомбінаті до пільгового стажу із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та з 25.10.2003 року отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 28.12.2019 року у справі №310/5056/19 позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дії та бездіяльності зобов`язання вчинити певні дії, - задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не врахування роботи ОСОБА_1 у районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області врахувати при нарахуванні пенсії стаж роботи ОСОБА_1 у районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР за період з 13.12.1971 року по 17.08.1972 року та з 07.12.1978 року по 17.07.1979 року. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не врахування інформації для обчислення заробітної плати ОСОБА_1 , яка міститься в довідці № 189 від 15.05.2006 року виданій ВАТ «СПЕЦНЕФТЕГАЗСТРОЙ». Зобов`язано ГУ ПФУ в Запорізькій області врахувати при нарахуванні пенсії інформацію для обчислення заробітної плати, яка міститься в довідці № 189 від 15.05.2006, виданої ВАТ «СПЕЦНЕФТЕГАЗСТРОЙ». Зобов`язано ГУ ПФУ в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплатити пенсію ОСОБА_1 з урахуванням вже виплачених коштів. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
16.12.2020 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з заявою, в якій просив здійснити перерахунок його пенсії - проведення оптимізації заробітної плати за період з 03.04.2001 року по 01.01.2004  року, зарахування стажу роботи в районах прирівняних до Крайньої Півночі та заробітну плату в ВАТ «СПЕЦНЕФТЕГАЗСТРОЙ» слюсарем 2 розряду з 10.10.1978 року по 01.11.1978 року, зарахування заробітної плати за весь період роботи в ВАТ «Сургутнефтегаз» з 07.12.1978 року по 17.07.1979 року та наявність стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 на Бердянському м`ясокомбінаті, яке дає підстави на достроковий вихід на пенсію та відповідно зарахування до розміру пенсії 0,5% за кожен повний місяць страхового стажу починаючи з місяця, наступного за місяцем, який дає право на достроковий вихід на пенсію.
Однак, відділ обслуговування громадян № 8 (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області листом від 21.12.2020 року №0800-0211-6/69505 повідомив про відмову позивачу у перерахунку пенсії у зв`язку з проведенням оптимізації заробітної плати за період з 03.04.2001 року по 01.01.2004 року та зарахуванням у пільговому обчисленні до страхового стажу спірних періодів його роботи.
Вважаючи бездіяльність відповідача щодо не приведення розміру його пенсії у відповідність до законодавства та матеріалів пенсійної справи протиправною позивач звернувся із даним позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного. 
Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ (далі - Закон № 1788- XII). Так, п. "б" ст. 13 Закону № 1788-ХІІ передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Згідно з ч.4 ст.24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Відповідно до п.5 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування" період роботи до 01 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01 січня 1991 року.
Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".
Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.
Щодо зарахування періоду роботи позивача з 10.10.1978 року по 01.11.1978 року у ВАТ «СПЕЦНЕФТЕГАЗСТРОЙ» слюсарем 2 розряду до стажу роботи в районах прирівняних до Крайньої Півночі, колегія суддів враховує наступне.
15.01.1993 року набула чинності Тимчасова Угода між Урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районі Крайньої Півночі в галузі пенсійного забезпечення.
Відповідно до частини другої статті 6 Угоди "Про гарантії прав громадян держав-учасників Співдружності незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення" від 13 березня 1992 року, укладеною між Україною і Росією, для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасників угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР до набрання сили вказаної угоди.
Згідно із абзацами 2, 3 статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом РФ "Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн" від 14 січня 1993 року трудовий стаж, включаючи стаж який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визнається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність. Сторонами визнаються дипломи, свідоцтво, інші документи державного зразка про рівень освіти і кваліфікації, які видані відповідними компетентними органами Сторін, без легалізації.
Частиною другою статті 4 Угоди "Про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудівників-мігрантів" від 15 квітня 1994 року, підписаної Урядами Азербайджанської Республіки, Республіки Вірменія, республіки Білорусь, Республіки Грузія, Республіки Казахстан, Киргизької Республіки, Республіки Молдова, РФ, Республіки Таджикистан, Туркменістану, Республіки Узбекистан, України, передбачено, що трудовий стаж, зокрема стаж на пільгових підставах і за спеціальністю, взаємно визнається Сторонами.
Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством держави, на території якої відбувалась трудова діяльність; пільговий стаж, набутий на території однієї з цих двох держав, визнається іншою державою.
Так, факт роботи з 10.10.1978 року по 01.11.1978 року у ВАТ «СПЕЦНЕФТЕГАЗСТРОЙ» слюсарем 2 розряду підтверджується наступними, наявними в матеріалах справи, документами:
- наказом про прийняття на роботу ОСОБА_1 слюсарем 2 розраду тимчасово від 10.10.1978 року №133-к;
- наказом про звільнення від 04.11.1978 року №148-к;
- довідкою ОАО «Спецнефтегазстрой» від 14 лютого 2018 року, якою підтверджено факт роботи ОСОБА_1 з 10.10.1978 року по 01.11.1978 року і знаходження ВАТ «СПЕЦНЕФТЕГАЗСТРОЙ» (правонаступник Спеціалізованого управління «Теплоізоляційних робіт» у районах прирівняних до Крайньої Півночі.
- довідками ОАО «Спецнефтегазстрой» про нараховану заробітну плату за період з 10.10.1978 року по 01.11.1978 року.
При цьому, як вбачається з довідки ОАО «Спецнефтегазстрой» від 14 лютого 2018 року, мовою оригіналу : «Работа в казанных районах даёт право на досрочное пенсионное обеспечение по пункту 6 пукта 1 ст. 32 ФЗ РФ от 28.12.2013 г. №400 – ФЗ «О страховых пенсиях».
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо протиправної бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області у зарахуванні періоду роботи з 10.10.1978 року по 01.11.1978 року у ВАТ «СПЕЦНЕФТЕГАЗСТРОЙ» слюсарем 2 розряду до стажу роботи в районах прирівняних до Крайньої Півночі.
Щодо зарахування періоду роботи позивача з 18.07.1981 року по 18.03.1992 року на Бердянському м`ясокомбінаті до пільгового стажу із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до п. «б» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць – після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до наказу Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005 року, яким затверджено Порядок застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, вказаний Порядок регулює застосування, зокрема, Списку №2 при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п.п. «б» ст.13 та ст.100 Закону України «Про пенсійне забезпечення»
Пункт 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 передбачено, що у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій.
Так, факт роботи позивача з 18.07.1981 року по 18.03.1992 року на Бердянському м`ясокомбінаті на посаді старшого майстра котельні, підтверджується відповідними записами у трудовій книжці позивача, копія якої знаходиться в матеріалах справи.
При цьому, відповідно до п.3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 18.11.2005 року, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.
Так, посада позивача передбачена п.б розділу ХІV «Електростанції, електропотяги, паросилове господарство для виробничих цілей» постанови Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173.
При цьому, посилання скаржника на те, що з наданих документів не вбачається поділ на цеха паросилового господарства на підприємстві, де працював позивач, тобто на Бердянському м`ясокомбінаті, як підставу для незарахування спірного періоду до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, колегія суддів вважає неспроможними, оскільки відсутність доказів про поділ на цеха підприємства жодним чином не спростовує пільговий характер виконуваної позивачем роботи.
З урахуванням наведеного, період роботи 18.07.1981 року по 18.03.1992 року на Бердянському м`ясокомбінаті на посаді старшого майстра котельні повинен бути зарахований до  стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.
За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами, які зібрані та досліджені судом у судовому засіданні під час розгляду даної адміністративної справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про відмову у задоволені адміністративного позову прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права, і тому рішення суду першої інстанції  необхідно залишити без змін.
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області – залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22 вересня 2022 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Повне судове рішення складено 24 січня 2023 року.

   
Головуючий - суддя                                                                      Д.В. Чепурнов 

                               суддя                                                                      Т.І. Ясенова 

                               суддя                                                                      С.В. Сафронова