Постанова                                    
Іменем України       
 
22 лютого 2023 року
м. Київ
 
справа № 705/4888/15
провадження № 61-11113св22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Червинської М. Є., 
суддів: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Коротуна В. М.,                   Тітова М. Ю.,         
 
учасники справи:
позивачі (відповідачі за зустрічним позовом):  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
відповідач (позивач за зустрічним позовом) - Акціонерне товариство «Альфа-Банк», 
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання недійсними кредитного договору та договору іпотеки, визнання договору поруки припиненим та за зустрічним позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
 
за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 11 травня 2022 року                  у складі судді Гудзенко В. Л. та постанову Черкаського апеляційного суду                      від 06 жовтня 2022 року у складі колегії суддів: Нерушак Л. В., Вініченка Б. Б., Новікова О. М.,
 
 ВСТАНОВИВ:
 
1.Описова частина
Короткий зміст позовів
У вересні 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду                 з позовом, у якому просили визнати недійсним кредитний договір від 01 жовтня 2008 року № 902/06-034-521, укладений між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (далі - АКБ «Укрсоцбанк») та ОСОБА_1 ; визнати недійсним договір іпотеки від 01 жовтня 2008 року № 902/06-034-521, укладений між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 , на квартиру АДРЕСА_1 ; виключити з Державного реєстру іпотек запис                           № 3-3438 від 01 жовтня 2008 року про реєстрацію договору іпотеки                                  від 01 жовтня 2008 року, укладеного між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 , на квартиру АДРЕСА_1 ; зняти заборону на відчуження квартири АДРЕСА_1 , накладену 01 жовтня 2008 року державним нотаріусом Уманської міської державної нотаріальної контори, що зареєстрована в реєстрі за  № 3-3439; визнати припиненим договір поруки        від 01 жовтня 2008 року № ДП902/06-034-521, укладений між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 .
 
У листопаді 2016 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду із зустрічним позовом, у якому просило стягнути з відповідачів солідарно на користь банку заборгованість, яка виникла у зв`язку із невчасною сплатою кредитних коштів,              у розмірі 40 139,57 дол. США, що еквівалентно 1 025 914,26 грн.
 
На обґрунтування зустрічних вимог ПАТ «Укрсоцбанк» посилалося на те, що  між банком і ОСОБА_1 01 жовтня 2008 року укладено договір кредиту № 902/06-034-521, за умовами якого позичальник отримав кредит у розмірі 50 000,00 дол. США зі сплатою 15 % річних та кінцевим терміном погашення заборгованості до 30 вересня 2018 року.
 
На забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань за дoгoвopoм кредиту 01 жовтня 2008 року між банком, позичальником і ОСОБА_2 укладено договір поруки № ДП 902/06-034-521, за умовами якого поручитель зобов`язалась перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов`язань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій,                  у розмірі та у випадках, передбачених договором кредиту.
 
Оскільки ОСОБА_1 не виконує належним чином умови кредитного договору, виникла заборгованість, яка на 03 листопада 2016 року становить 40 139,57 дол. США, що еквівалентно 1 025 914,26 грн, яку банк просить стягнути з відповідачів.

Уманський міськрайонний суд Черкаської області ухвалою від 26 жовтня                        2021 року залучив Акціонерне товариство «Альфа-Банк» (далі - АТ «Альфа-Банк») до участі у справі як правонаступника відповідача (позивача за зустрічним позовом) - ПАТ «Укрсоцбанк».
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Уманський міськрайонний суд Черкаської області рішенням від 11 травня            2022 року в задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовив. Провадження за зустрічним позовом АТ «Альфа-Банк» закрив.
 
Рішення суду першої інстанції мотивоване недоведеністю ОСОБА_1                          і ОСОБА_2 заявлених ними позовних вимог. Провадження за зустрічним позовом підлягає закриттю з підстав відсутності предмета спору, адже                           з моменту реєстрації права власності на  спірну квартиру на підставі звернення стягнення на предмет іпотеки з метою погашення заборгованості за кредитним договором від 01 жовтня 2008 року № 902/06-034-521 предмет спору припинив своє існування. 
 
АТ «Альфа-Банк», не погоджуючись з указаним рішенням суду першої інстанції                в частині закриття провадження за зустрічним позовом, звернулося до апеляційного суду з апеляційною скаргою.  
 
Короткий зміст рішення апеляційного суду
Черкаський апеляційний суд постановою від 06 жовтня 2022 року апеляційну скаргу АТ «Альфа-Банк» залишив без задоволення, а рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 11 травня 2022 року - без змін.
 
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що рішення суду першої інстанції в частині закриття провадження за зустрічним позовом є законним та не підлягає скасуванню, оскільки ухвалене з дотриманням норм процесуального законодавства, правильним застосовуванням норм матеріального права. 
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги, її узагальнені аргументи 
У касаційній скарзі, поданій до Верховного Суду 07 листопада 2022 року,                АТ «Альфа-Банк» просить скасувати рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 11 травня 2022 року в частині закриття провадження за зустрічним позовом АТ «Альфа-Банк» та постанову Черкаського апеляційного суду від 06 жовтня 2022 року, і направити справу для продовження розгляду зустрічного позову до суду першої інстанції.
Як на підставу касаційного оскарження судових рішень заявник посилається на те, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права                           у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 13/51-04 та постановах Верховного Суду від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21), від 10 квітня 2019 року у справі № 456/647/18, від 13 травня 2020 року у справі       № 686/20582/19, від 09 вересня 2020 року у справі № 750/1658/20, від 20 жовтня 2021 року у справі № 668/13646/15, від 17 лютого 2021 року у справі                                № 520/472/17.
Касаційна скарга мотивована порушенням судами норм процесуального права. Прийняте судом першої інстанції рішення про закриття провадження у справі порушує право позивача за зустрічним позовом на доступ до правосуддя, проголошене статтею 55 Конституції України та статтею 6 Конвенціїпро захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція). 
25 січня 223 року до Верховного Суду надійшов відзив ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на касаційну скаргу, який мотивований законністю ухвалених                у справі судових рішень щодо закриття провадження у справі в частині зустрічних позовних вимог банку. 
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 12 грудня 2022 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.
 
26 грудня 2022 року справа надійшла до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду від 13 лютого 2023 року справу призначено до судового розгляду.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
01 жовтня 2008 року між ОСОБА_1 і АКБ «Укрсоцбанк» укладено договір кредиту № 902/06-034-521, за умовами якого  позичальник отримав кредит                         у розмірі 50 000, 00 дол. США зі сплатою 15 % річних за користування кредитними коштами. 
 
На забезпечення належного виконання умов кредитного договору                                01 жовтня 2008 року між банком і ОСОБА_2 укладено договір поруки                № ДП902/06-034-521, за умовами якого поручитель взяла на себе зобов`язання відповідати перед банком за належне виконання ОСОБА_1 умов кредитного договору.
 
Також на забезпечення належного виконання позичальником умов кредитного договору 01 жовтня 2008 року між банком і ОСОБА_2 укладено іпотечний договір № 902/06-034-521, за умовами якого ОСОБА_2 передала банку в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 .  
 
Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на квартиру АДРЕСА_1 21 червня 2018 року зареєстроване за ПАТ «Укрсоцбанк» на підставі звернення стягнення на предмет іпотеки з метою погашення заборгованості за кредитним договором                            від 01 жовтня 2008 року № 902/06-034-521.
 
Зі сторони АТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 претензій за договором кредиту від 01 жовтня 2008 року № 902/06-034-521 немає, оскільки банк в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку», скористався своїм правом та задовольнив свої вимоги в позасудовому порядку, шляхом набуття права власності на предмет іпотеки (лист начальника відділу претензійної роботи АТ «Укрсоцбанк» Нікандрова О. І. від 07 травня 2019 року). 
 
На момент набуття банком права власності на предмет іпотеки було виконано анулювання (прощення) кредитної заборгованості за договором кредиту                    від 01 жовтня 2008 року № 902/06-034-521 в розмірі 884 929,00 грн. 
 
За даними передавального акта від 11 жовтня 2019 року внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» правонаступником усього майна, майнових прав та обов`язків є АТ «Альфа-Банк», до якого і перейшла у власність спірна квартира, що була в іпотеці.
 
21 вересня 2022 року на адресу Черкаського апеляційного суду від АТ «Альфа-Банк» надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копії рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 15 серпня 2022 року                    у справі № 705/5118/19, яким позов ОСОБА_2 до АТ «Альфа-Банк» задоволено частково. Визнано протиправним і скасовано рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень (з відкриттям розділу) від 22 червня 2018 року за ПАТ «Укрсоцбанк», винесене державним реєстратором Черкаської філії Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості» Каленчуком М. А. Скасовано запис про проведення державної реєстрації права власності номер 26743461 на цю квартиру за ПАТ «Укрсоцбанк», внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Черкаської філії Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості» Каленчуком М. А.                      21 червня 2018 року о 13:00:11. Припинено право власності ПАТ «Укрсоцбанк» на спірну квартиру.

2. Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;                  2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. 
 
Верховний Суд, перевіривши правильність застосування судами норм                   права  в  межах   касаційної  скарги,  дійшов  висновку,  що  касаційна  скарга   підлягає задоволенню  з огляду на таке.
 
Мотиви і доводи Верховного Суду та застосовані норми права
Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.
 
Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після відкриття провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.
 
Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.
 
Поняття  «юридичного  спору»  має  тлумачитися   широко,   виходячи   з   підходу
Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.
 
Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.
 
Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.
 
Отже, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а, відповідно, і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.
 
Відповідно до правового висновку, викладеного Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 13/51-04 (провадження № 12-67гс19), прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.  
 
Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання,                 а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.
 
У цій справі, банк звертаючись до суду із зустрічним позовом, просив стягнути              з боржника і поручителя заборгованість за кредитним договором, яка виникла              у зв`язку з неналежним його виконанням.
 
Проаналізувавши обставини зустрічного позову та встановивши, що 21 червня 2018 року банк у позасудовому порядку зареєстрував за собою право власності на спірну квартиру на підставі іпотечного договору, після чого заборгованість за кредитним договором анулювано (прощено), суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, дійшов висновку про закриття провадження у справі за зустрічним позовом у зв`язку з відсутністю предмета спору, адже між сторонами не залишилося неврегульованих питань, оскільки на дату ухвалення судового рішення предмет іпотеки перебував у власності банку. При вирішенні ж вимог по суті зустрічного позову мало б місце подвійне стягнення заборгованості за кредитним договором.
 
Проте колегія суддів з такими висновками не погоджується, адже сама по собі реєстрація права власності за іпотекодержателем на предмет іпотеки                             в позасудовому порядку не свідчить про відсутність предмета спору, враховуючи і позицію банку, який наполягає на вирішенні і задоволенні його зустрічного позову, а тому наведені судами обставини не можуть бути підставою для закриття провадження у справі відповідно до пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України. 
 
Ураховуючи наведене, ухвалені у справі оскаржувані рішення не відповідають вимогам статті 263 ЦПК України щодо законності та обґрунтованості судового рішення, тому право банку на доступ до правосуддя було порушено.
 
З огляду на це колегія суддів вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції в частині закриття провадження у справі за зустрічним позовом банку та постанову апеляційного суду, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
 
Керуючись  статтями 400, 411, 416  ЦПК  України,  Верховний  Суд  у  складі  колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк» задовольнити. 
 
Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 11 травня               2022 року в частині закриття провадження у справі за зустрічним позовом та постанову Черкаського апеляційного суду від 06 жовтня 2022 року скасувати, справу в цій частині направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                    М. Є. Червинська 
Судді                                                                                                 А. Ю. Зайцев
                                                                                                            Є. В. Коротенко
                                                                                                            В. М. Коротун
                                                                                                            М. Ю. Тітов