ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

18 січня 2023 року           справа №200/9063/21 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: суддя-доповідач Казначеєва Е.Г., суддів Геращенко І.В.,  Гайдара А.В. , розглянув в порядку письмового провадження заяву Донецької обласної прокуратури про перегляд постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 20 липня 2022 р. у справі № 200/9063/21 за  нововиявленими  обставинами за позовом ОСОБА_1 до Донецької обласної прокуратури про визнання бездіяльності протиправною та стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення, -
                                                          ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Донецької обласної прокуратури (далі – відповідач), в якому просила: визнати протиправною бездіяльність Донецької обласної прокуратури щодо несвоєчасного виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01.04.2021 у справі № 200/991/21-а, допущеного до негайного виконання у частині поновлення її на посаді прокурора Краматорської місцевої прокуратури, за період з 01.04.2021 по 28.05.2021; зобов`язати Донецьку обласну прокуратуру виплатити на користь позивача середній заробіток за час затримки виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01.04.2021 у справі № 200/991/21-а, за період з 01.04.2021 по 28.05.2021 у сумі 40 832, 40 грн.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 10 листопада 2021 року у справі № 200/9063/21  позовні вимоги задоволено частково, а саме суд: визнав протиправною бездіяльність Донецької обласної прокуратури щодо несвоєчасного виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01.04.2021 у справі № 200/991/21-а, допущеного до негайного виконання у частині поновлення ОСОБА_1 на посаді, за період з 02.04.2021 по 28.05.2021; зобов`язав Донецьку обласну прокуратуру виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01.04.2021 у справі № 200/991/21-а, за період з 02.04.2021 по 28.05.2021 у сумі 38 790, 78 грн.; стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Донецької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 862, 60 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовив.
Відповідач, з рішенням суду першої інстанції не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове яким відмовити в задоволені позовних вимог у повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 01.07.2021 поновлення ОСОБА_1 в окружній прокуратурі, визнано судом апеляційної інстанції таким, що не відповідало нормам матеріального права.
Апелянт зазначає, що на сьогоднішній день норми процесуальних кодексів та норми законодавства про виконавче провадження не встановлюють чіткого визначення терміну “негайно”. Термін “негайно” неодноразово зустрічається в Цивільному Кодексі України, у розумінні строку виконання зобов`язань і авторами науково- практичних коментарів до нього тлумачиться як таке, що виходячи із засади розумності, має бути здійснене в мінімальний строк, достатній для вчинення конкретної дії. Європейський суд з прав людини при розгляді справи “Броуган та інші проти Сполученого Королівства”, зазначив, що “негайно” не означає — що це має відбутися миттєво, але означає, що це має відбутися якомога скоріше, з урахуванням місця, часу та обставин у кожній справі. Самі по собі строки поза зв`язком із конкретною правовою ситуацією, набором фактів, умов та обставин, за яких розгорталися події, не мають жодного значення. Сплив чи настання строку набувають (можуть набути) правового сенсу в сукупності з подіями або діями, для здійснення чи утримання від яких встановлюється цей строк. Натомість, позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про відмову роботодавця виконувати рішення суду та його умислу, спрямованого на такі дії чи бездіяльність.
Крім того, судом першої інстанції не враховані зміни в організації роботи органів прокуратури, обумовлені виконанням вимог Закону № 113-ІХ. Наказом Генерального прокурора від 17.02.2021 № 40 “Про день початку роботи окружних прокуратур” днем початку роботи окружних прокуратур визначено 15.03.2021. За приписами п. 7 розділу II “Прикінцеві і перехідні положення” Закону №113-ІХ прокурори та слідчі органів прокуратури, які на день набрання чинності цим Законом займають посади прокурорів і слідчих у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, можуть бути переведені на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах лише у разі успішного проходження ними атестації, яка проводиться у порядку, передбаченому цим розділом. Відносно ОСОБА_1 відсутнє рішення щодо успішного проходження атестації. Виконання рішення суду щодо поновлення позивача в окружну прокуратуру призвело б до прямого порушення вимог Закону України № 113-ІХ. У зв`язку із зазначеним, поновити ОСОБА_1 в окружну прокуратуру було не можливо, у зв`язку з чим, у Донецької обласної прокуратури виникли об`єктивні труднощі по виконанню рішення суду щодо поновлення позивача саме в окружну прокуратуру.
Також, суд першої інстанції безпідставно обрахував середній заробіток, що підлягає стягненню за час затримки виконання рішення суду за період з 02.04.202 по 28.05.2021 включно, оскільки наказом керівника Донецької обласної прокуратури № 1115-к від 28.05.2021 ОСОБА_1 поновлено на посаді прокурора Краматорської місцевої прокуратури Донецької області з 28.05.2021, тобто цей день є робочим днем, за який нарахована та виплачена заробітна плата.
На думку апелянта вимоги про бездіяльність прокуратури Донецької області, щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді підлягають перевірці у межах справи № 200/991/21-а під час вирішення процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень в адміністративних справах в порядку судового контролю та не може бути самостійним предметом іншого позову.
Крім того, апелянт вважає, що позивачем порушено строк звернення до суду, встановлений ст. 122 КАС України.
Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 20 липня 2022 року у справі № 200/9063/21 задоволено частково апеляційну скаргу Донецької обласної прокуратури, змінено рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 листопада 2021 р.  у справі  № 200/9063/21, а саме змінено в абзаці третьому резолютивної частини рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 листопада 2021 р.  у справі  № 200/9063/21  цифри та слова “ 38 790, 78 грн. (тридцять вісім тисяч сімсот дев`яносто гривень сімдесят вісім копійок)” цифрами та словами “ 37769,97 грн (тридцять сім тисяч сімсот шістдесят дев`ять гривень дев`яносто сім копійок)”. В іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 листопада 2021 р.  у справі  № 200/9063/21  залишено без змін.
Донецька обласна прокуратура звернулася до Першого апеляційного адміністративного суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 20 липня 2022 року, в якій просила скасувати постанову, прийняти нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування заяви зазначила, що вимоги позивача ґрунтувалися на несвоєчасному виконанні рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01.04.2021 у справі № 200/991/21-а (про поновлення на посаді), яке за результатами касаційного оскарження скасовано Верховним Судом і прийнято нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. Оскільки обов`язок поновлення на посаді позивача скасовано, тому вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення, не можуть бути задоволені, що є підставою для перегляду постанови за нововиявленими обставинами відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 361 КАС України.
Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.
Як вбачається з копії трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 з 20.08.2007 року працює в органах прокуратури (а.с.14-22).
Наказом прокурора Донецької області від 06.07.2017 року № 1221-к ОСОБА_1 призначена прокурором Краматорської місцевої прокуратури (а.с.56).
07.10.2019 року ОСОБА_1 звернулась з заявою до Генерального прокурора про переведення на посаду прокурора в окружній прокуратурі і допуску для цього до проходження атестації (а.с.60).
Рішенням № 58 Другої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) від 23.11.2020 встановлено неуспішне проходження ОСОБА_1 атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора, як такої, що набрала 69 балів, що є менше прохідного балу (70) для успішного складення іспиту, вона не допускається до проходження іспиту у формі тестування на загальні здібності та навички та припиняє участь в атестації (а.с.59).
Наказом керівника Донецької обласної прокуратури від 24.12.2020 № 1915-к ОСОБА_1 звільнено з посади прокурора Краматорської місцевої прокуратури Донецької області та органів прокуратури з 29.12.2020 на підставі пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України “Про прокуратуру”. Підстава наказу: друга кадрова комісія, рішення № 58 від 23.11.2020 (а.с.57).
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від  01 квітня 2021 року по справі № 200/991/21-а задовольнив частково адміністративний позов ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Донецької обласної прокуратури, Другої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора про визнання незаконними та скасування рішень, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку, а саме суд: визнав протиправним і скасував наказ керівника Донецької обласної прокуратури № 1915-к від 24.12.2020 про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Краматорської місцевої прокуратури Донецької області та органів прокуратури на підставі пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України “Про прокуратуру”; поновив ОСОБА_1 на посаді прокурора Краматорської окружної прокуратури Донецької області з 30.12.2020 року; стягнув з Донецької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 30.12.2020 по 01.04.2021 в розмірі 65 331, 84 грн. (з відрахуванням податків, зборів та інших обов`язкових платежів). В решті позовних вимог відмовив. Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора Краматорської окружної прокуратури Донецької області та присудження їй виплати заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць було допущено судом до негайного виконання.
Листом від 19.04.2021 № 07-647вих-21 Донецька обласна прокуратура повідомила ОСОБА_1 про те, що наказом Генерального прокурора № 2ш від 17.02.2021 затверджено структуру та штатну чисельність Донецької обласної прокуратури, виключено в структурі та штатному розписі Краматорську місцеву прокуратуру, замість якої утворено Краматорську окружну прокуратуру, тобто не передбачено посаду прокурора Краматорської місцевої прокуратури Донецької області, яку обіймала позивачка. За таких обставин, поновлення ОСОБА_1 на посаді, зазначеної судом, наразі не є можливим (а.с.27-28).
Після отримання Донецькою обласною прокуратурою постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про відкриття виконавчого провадження від 18.05.2021 ВП № 65470664 (а.с.72)  наказом від 28.05.2021 № 1115-к позивача поновлено на посаді прокурора Краматорської місцевої прокуратури Донецької області з 30.12.2020 (а.с.70).
Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 01.07.2021 скасовано рішення  Донецького окружного адміністративного суду від 1 квітня 2021 року  у справі  № 200/991/21-а в частині вимог про визнання протиправним і скасування рішення Другої кадрової комісії № 2 від 23.11.2020 року № 58 та прийнято нове рішення в цій частині, яким визнано протиправним і скасовано рішення Другої кадрової комісії № 2 від 23.11.2020 року № 58 про неуспішне проходження атестації ОСОБА_1 – прокурором Краматорської місцевої прокуратури Донецької області.  Змінено рішення Донецького окружного адміністративного суду від 1 квітня 2021 року  у справі  № 200/991/21-а - в мотивувальній частині щодо вимог про поновлення на посаді. Змінено абзац третій, шостий резолютивної частини рішення Донецького окружного адміністративного суду від 1 квітня 2021 року  у справі  № 200/991/21-а , замість назви “окружної прокуратури Донецької обласної прокуратури” зазначити “місцевої прокуратури Донецької області”.  В іншій частині рішення суду залишено без змін.
Позивач в цій справі звернулася з позовом, в якому просила: визнати протиправною бездіяльність Донецької обласної прокуратури щодо несвоєчасного виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01.04.2021 у справі № 200/991/21-а, допущеного до негайного виконання у частині поновлення її на посаді прокурора Краматорської місцевої прокуратури, за період з 01.04.2021 по 28.05.2021; зобов`язати Донецьку обласну прокуратуру виплатити на користь позивачки середній заробіток за час затримки виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01.04.2021 у справі № 200/991/21-а, за період з 01.04.2021 по 28.05.2021 у сумі 40 832, 40 грн.
В обґрунтування позову зазначено, що рішення Донецького окружного адміністративного суду від  01 квітня 2021 року по справі № 200/991/21-а, суд зокрема, поновив ОСОБА_1 на посаді прокурора Краматорської окружної прокуратури Донецької області з 30.12.2020.  При цьому, рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора Краматорської окружної прокуратури Донецької області та присудження їй виплати заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць було допущено судом до негайного виконання. 
Наказом від 28.05.2021 № 1115-к позивачку поновлено на посаді прокурора Краматорської місцевої прокуратури Донецької області з 30.12.2020.
Тобто, виконання судового рішення від 01 квітня 2021 року про поновлення на посаді, незважаючи на зазначення в рішенні суду про негайне його виконання, відбулося лише 28.05.2021.
Оскільки рішення суду не виконувалося, позивачем не отримано заробітну плату за період в період з 02.04.2021 по 27.05.2021.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 10 листопада 2021 року позовні вимоги задоволено частково, а саме суд: визнав протиправною бездіяльність Донецької обласної прокуратури щодо несвоєчасного виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01.04.2021 у справі № 200/991/21-а, допущеного до негайного виконання у частині поновлення ОСОБА_1 на посаді, за період з 02.04.2021 по 28.05.2021; зобов`язав Донецьку обласну прокуратуру виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01.04.2021 у справі № 200/991/21-а, за період з 02.04.2021 по 28.05.2021 у сумі 38 790, 78 грн.; стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Донецької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 862, 60 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовив.
Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 20 липня 2022 року задоволено частково апеляційну скаргу Донецької обласної прокуратури, змінено рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 листопада 2021 р.  у справі  № 200/9063/21, а саме змінено в абзаці третьому резолютивної частини рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 листопада 2021 р.  у справі  № 200/9063/21  цифри та слова “ 38 790, 78 грн. (тридцять вісім тисяч сімсот дев`яносто гривень сімдесят вісім копійок)” цифрами та словами “ 37769,97 грн (тридцять сім тисяч сімсот шістдесят дев`ять гривень дев`яносто сім копійок)”. В іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 листопада 2021 р.  у справі  № 200/9063/21  залишено без змін.
Підставами для прийняття судових рішень по цій справі було наступне.
Виконання судового рішення від 01 квітня 2021 року про поновлення на посаді, незважаючи на зазначення в рішенні суду про негайне його виконання, відбулося лише 28.05.2021. Отже, позивач має право відповідно до статті 236 КЗпП на виплату йому середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення. 
Суд першої інстанції, частково задовольняючи позов, виходив з того, що негайне виконання судового рішення за ст. ст. 256, 257 КАС України, полягає в тому, що воно набуває властивостей обов`язковості і підлягає виконанню не з моменту набрання ним законної сили або отримання постанови про відкриття виконавчого провадження, а негайно з часу його оголошення в судовому засіданні.
Суд апеляційної інстанції, змінюючи рішення суду першої інстанції зазначив, що суд першої інстанції безпідставно обрахував середній заробіток по 27.05.2021 включно, оскільки рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу, наказом яким позивача поновлено є наказ від 28.05.2021, на підставі якого позивача було поновлено на посаді, тобто він приступив до виконання обов`язків з 28.05.2021. 
Таким чином, судові рішення у цій справі ухвалені в зв`язку з прийняттям судових рішень по справі № 200/991/21-а,  про поновлення позивача на посаді.
Постановою Верховного Суду від 14.07.2022 у справі № 200/991/21-а  скасовано рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01.04.2021 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 01.07.2021 у частині задоволення позовних вимог, прийнято нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно частини другої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
На підставі частини першої статті 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.
Як визначено пунктом 3 частини другої статті 361 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.
Отже, нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення.
Тобто, за своєю юридичною природою нововиявлені обставини є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які покладено в основу судового рішення.
При цьому нововиявленими слід вважати обставини (як фактичного, так і правового характеру), які об`єктивно існували на момент вирішення адміністративної справи та не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд рішення, на час розгляду справи.
Отже, умовами для перегляду рішення в зв`язку з нововиявленими обставинами є істотність нововиявлених обставин для вирішення спору, існування їх на момент вирішення адміністративної справи та виявлення таких після прийняття рішення зі спору.
Для визначених пунктом 3 частини другої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України нововиявлених обставин характерним є їх виникнення після ухвалення судового рішення, в основу якого було покладено інше судове рішення, яке існувало на час розгляду справи і про яке було відомо суду і всім учасникам судового процесу. У цьому випадку нововиявленою є обставина, яка полягає у скасуванні такого преюдиційного судового рішення.
При вирішенні питання про наявність підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, передбаченими п. 3 ч. 2 ст. 361 КАС України, дослідженню підлягає те, чи скасоване судове рішення в іншій справі, яке було покладено в основу рішення, про перегляд якого подано заяву.
Суд зазначає, що обов`язковою умовою для застосування п. 3 ч. 2 ст. 361 КАС України, є скасування саме преюдиційного (того, що було покладено в основу рішення, яке заявник просить переглянути) судового рішення.
Як свідчать матеріали справи підставою для висновків суду апеляційної інстанції по цій справі про протиправну бездіяльність Донецької обласної прокуратури щодо несвоєчасного виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01.04.2021 у справі № 200/991/21-а,  допущенного до негайного виконання у частині поновлення позивача на посаді на посаді прокурора Краматорської окружної прокуратури Донецької області з 30.12.2020 року та стягнення на користь позивача середній заробіток за час затримки виконання судового рішення за період з 2 квітня 2021 року по 27 травня 2021 року слугувала наявність рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01.04.2021 у справі № 200/991/21-а, яким позивача поновлено на посаді.
Отже, скасування постановою Верховного Суду від 14.07.2022 у справі № 200/991/21-а  рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01.04.2021 у справі № 200/991/21-а та постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 01.07.2021 у частині задоволення позовних вимог (у тому числі в частині поновлення на посаді) є нововиявленою обставиною у розумінні п. 3 ч. 2 ст. 361 КАС України, а тому заява Донецької обласної прокуратури про перегляд постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 20 липня 2022 року у справі № 200/9063/21 за нововиявленими обставинами підлягає задоволенню, постанова – скасуванню.
Згідно пункту 2 частини четвертої статті 368 КАС України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення.
Керуючись статтями 241-245, 311, 321, 322, 328, 329, 361-369 КАС України, суд,-
                                                           ПОСТАНОВИВ:
Заяву Донецької обласної прокуратури про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 20 липня 2022 р. у справі № 200/9063/21 – задовольнити.
Постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 20 липня 2022 р. у справі № 200/9063/21 – скасувати.
Апеляційну скаргу Донецької обласної прокуратури  на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 листопада 2021 р.  у справі  № 200/9063/21 – задовольнити.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 листопада 2021 р.  у справі  № 200/9063/21 – скасувати.
В задоволенні позову ОСОБА_1 до Донецької обласної прокуратури про визнання протиправною бездіяльності, стягнення середнього заробітку за затримку виконання рішення – відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів після складення повного тексту в порядку, визначеному ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Повне судове рішення складено 18 січня 2023 року.

Головуючий суддя                                                                      Е.Г. Казначеєв

Судді                                                                                          А.В. Гайдар

                                                                                                           І.В. Геращенко