Номер провадження: 22-ц/813/3541/23 
Справа № 2-3496/10
Головуючий у першій інстанції Свячена Ю.Б
Доповідач Громік Р. Д.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2023 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого – Громіка Р.Д.,
суддів – Драгомерецького М.М., Дришлюка А.І.,
за участю секретаря – Сидоренко А.О.,
розглянувши у спрощеному порядку за відсутністю учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 02 серпня 2022 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії Головного державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Лисого Олександра Володимировича за участю стягувача Акціонерного товариства «ПроКредит Банк»,

ВСТАНОВИВ:
1. ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст скарги на дії державного виконавця.
ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси зі скаргою на дії Головного державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Лисого О.В. за участю стягувача АТ «ПроКредит Банк».

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 02 серпня 2022 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на подання скарги на дії державного виконавця відмовлено. Скаргу ОСОБА_1 на дії Головного державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Лисого О.В. за участю стягувача Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» залишено без розгляду.

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржувану ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду, посилаючись на порушення норм процесуального права.
Апеляційна скарга вмотивована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкових висновків про відмову у поновленні процесуального строку.

Сповіщення сторін та заяви у справі.
Про судове засідання, призначене на 22 лютого 2023 року, сторони були належним чином сповіщені про дату, час та місце слухання справи.
Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Згідно із ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Відповідно до ч. 7 ст. 268 ЦПК України рішення суду (повне або скорочене) підписується всім складом суду у день його складення і додається до справи.
Повний текст судового рішення виготовлено 06 березня 2023 року, про що зазначено у вступній частині постанови Одеського апеляційного суду. 

2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Позиція апеляційного суду
Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог заяви, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права
У ч. 1 ст. 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до припису п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Так, відмовляючи у поновленні строку на подання скарги на дії державного виконавця, суд першої інстанції послався на те, що жодних доказів, які б підтверджували в дійсності той факт, що ОСОБА_1 дізнався про порушення свого права, а саме про неправомірність відкриття виконавчого провадження № 66042926 саме 19 січня 2022 року скаржником суду не надано. Посилання скаржника виключно на дату - 19 січня 2022 року, яка за його твердженням є днем, коли він нібито дізнався про порушення свого права без підтвердження цього належними доказами розцінювалась судом критично, оскільки саме на заявника покладається обов`язок доведення дотримання ним імперативних строків звернення зі скаргою на дії державного виконавця. Таким чином, скаржником не доведено належними доказами подання скарги до суду з дотриманням процесуальних строків, а твердження останнього про те, що саме 19 січня 2022 року представник скаржника дізнався про порушення строків відкриття виконавчого провадження, після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження та зокрема з постановою про відкриття виконавчого провадження спростовуються встановленими вище судом обставинами в своїй сукупності.
Заявляючи у прохальній частині скарги клопотання про поновлення строку на подачу скарги на дії державного виконавця та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 66042926 від 22 липня 2021 року, скаржник не вказує жодної поважної причини такого пропуску.
Таким чином, беручи до уваги, що скаржником не доведено належними та достатніми доказами поважності причин пропуску строку звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав у поновленні заявнику строку для подачі скарги.
Однак колегія суддів повністю погодитись із такими висновками суду першої інстанції не може з огляду на наступне.
Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.
Статтею 449 ЦПК України визначено, що скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.
У частині п`ятій статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.
Верховний Суд зауважує, що строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, приватного виконавця необхідно виходити з того, що у ЦПК України не міститься переліку поважних причин пропуску строку, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга залишається без розгляду та повертається заявникові.
Строк звернення до суду зі скаргою на дії державного, приватного виконавця є не строком позовної давності, а процесуальним строком, а тому у разі його пропуску, скарга може бути розглянута по суті лише після вирішення питання про його поновлення, оскільки відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Аналогічного правового висновку дійшов Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постанові від 03.11.2021 у справі № 2608/20647/12.
У постанові Верховного Суду від 18.11.2020р. у справі №466/948/19, зроблено висновок, що з`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові.
Згідно із статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.
На підставі матеріалів справи встановлено, що у скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що про відкриття виконавчого провадження № 66042926 він дізнався після того, як з його банківського рахунку була списана частина пенсійних надходжень, а працівники пенсійного фонду повідомили ОСОБА_1 , що частина його пенсії утримується у зв`язку з виконанням постанови Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (Толстой О.В. дату коли він дізнався щодо утримання грошових коштів з пенсійних надходжень не вказав).
Як зазначає скаржник, після цього він звернувся за правовою допомогою до адвоката, яким 12 січня 2022 року було подано заяву до Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 66042926, із якими йому було надано можливість ознайомитися 19 січня 2022 року.
Апеляційний суд вважає, що днем, коли особа дізналась про порушення її прав і свобод, є 12 січня 2022 року, коли ОСОБА_1 дізнався від органів пенсійного фонду про підстави списання частини пенсійних надходжень. Таким чином, кінцевим днем подання скарги на дії державного виконавця є 24 січня 2022 року (22 та 23 січня 2022 року є вихідними днями). Однак 19 січня 2022 року представник ОСОБА_1 ознайомився із матеріалами виконавчого провадження, що надає особі змогу дізнатись зміст та підстави постановлення документів виконавчого провадження для підготовки скарги на дії державного виконавця. 26 січня 2022 року направив скаргу на дії державного виконавця до суду засобами поштового зв`язку. 
Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що строк для звернення до суду першої інстанції був пропущений з поважних причин.
Крім того, колегія суддів зазначає, що ухвалою Приморського районного суду від 31 січня 2022 року відкрито провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії Головного державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Лисого О.В. за участю стягувача Акціонерного товариства «ПроКредит Банк».
Системний аналіз норм цивільного процесуального законодавства дає підстави дійти до висновку, що поновлення процесуального строку судом має передувати відкриттю провадження у справі.
Однак судом першої інстанції було порушено порядок вчинення процесуальних дій, а саме: спочатку ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 31 січня 2022 року відкрито провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця, в якій встановлено, що скаргу подано, в цілому, із додержанням вимог, ст. ст. 447-448 ЦПК України, а вже після відкриття провадження ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 02 серпня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на подання скарги на дії державного виконавця.
Отже, ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 31 січня 2022 року також підлягає скасуванню.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
За таких підстав, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції на наведене уваги не звернув та передчасно вирішив питання про відкриття та повернення скарги скаржнику, що призвело до постановлення помилкової ухвали й у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та передання справи до суду першої інстанції зі стадії відкриття провадження у справі.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 31 січня 2022 року скасувати.
Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 02 серпня 2022 скасувати.
Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.
Повний текст судового рішення складено 06 березня 2023 року.

Головуючий                                                        Р.Д. Громік

Судді:                                                        М.М. Драгомерецький

                                                               А.І. Дришлюк