ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2023 року 
м. Київ

справа № 340/1663/19

адміністративне провадження № К/9901/32937/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Шишова О.О.,
суддів: Блажівської Н.Є., Дашутіна І.В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні в касаційній інстанції справу 
за позовом  Спільного підприємства - Товариство з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» до Головного управління ДФС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.10.2019, ухвалене у складі головуючого судді Пасічника Ю.П., та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 12.03.2020, прийняту у складі колегії суддів: Баранник Н.П., суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.
І. Суть спору
1.          Спільне підприємство - Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - СП ТОВ) «Світловодськпобут» звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Кіровоградській області (далі - ГУ ДПС у Кіровоградській області), в якому просило суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 01.03.2019:
- №00000051412, яким зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 2 236 118 грн.;
- № 0000261304 про донарахування грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені у розмірі 3 395 385 грн., у тому числі за податковими зобов`язаннями - 2 209 078, 87 грн., штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 850 690, 40 грн. та пені - 335 316,02 грн.;
- № 0000271304 про донарахування грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені у розмірі 224 490,15 грн., у тому числі за податковими зобов`язаннями - 132 941,64 грн., штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 68 007,73 грн. та пені - 23 540,78 грн.;
- № 00000061412 про донарахування податку на додану вартість на загальну суму  331 023 грн., у тому числі за податковими зобов`язаннями - 264 818 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 66 205 грн.;
- № 00000071412 про донарахування штрафу на загальну суму 51 067 грн.;
- № 00000141412 про нарахування штрафу на загальну суму 822 948,07 грн.
2.          Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує на протиправність прийнятих відповідачем рішень.
ІІ. Установлені судами фактичні обставини справи
3.          Судами попередніх інстанцій установлено, що посадовими особами відповідача було проведено планову документальну виїзну перевірку позивача з питань достовірності, правильності нарахування та своєчасності сплати податків та зборів, а також дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 30.09.2018 та з питання правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 по 30.09.2018, за результатами якої складено акт №1/11-28-14-12/31678853 від 09.01.2019 (т.1а.с.24-64).
4.          В ході перевірки виявлено порушення:
- пп. 134.1.1. п. 134.1 статті 134 ПК України, положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 Витрати, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 року №318 (далі - П(с)БО 16), в результаті чого зменшено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за 3 квартали 2016 року в сумі 2 236 118 грн.;
- п.14.1.266 п.14.1. ст.14, п.187.1., п.187.7., п.187.10 статті 187, п.198.2., п.198.6 статті 198 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 264 818 грн., у тому числі: за березень 2016 року на суму ПДВ 50 231 грн.; за вересень 2016 року на суму ПДВ 83 грн.; за жовтень 2016 року на суму ПДВ 200 грн.; за вересень 2017 року на суму ПДВ 16 713 грн.; за листопад 2017 року на суму ПДВ 8 846 грн.; за липень 2018 року на суму ПДВ 8 985 грн.; за лютий 2018 року на суму ПДВ 23 280 грн.; за квітень 2018 року на суму ПДВ 156 840 грн.;
- пп.288.5.1. п.288.5. ст.288, п.289.1., п.289.2. ст.289 ПК України, в результаті чого занижено орендну плату за земельні ділянки на загальну суму 18 372,49 грн., в тому числі за 2016 рік-18 372,49 грн.;
- п.1201.1. ст.120 ПК України, платником порушено граничні строки реєстрації податкових накладних, передбачені статті 201 ПК України, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунків коригування;
- п.1201.2. статті 120 ПК України, встановлено відсутність реєстрації платником податків податкових накладних, виписаних на адресу контрагентів-покупців на загальну суму 306 401 грн., у тому числі сума ПДВ - 51067 грн.;
- абз.2 п.57.1. ст.57, пп.168.1.2, п.168.1.5 ст.168, п.176.2 а ст.176 ПК України, в результаті чого не сплачено (перераховано) податок на доходи фізичних осіб в сумі 2 209 078,87 грн.;
- абз.2 п.57.1. ст.57, пп.1.4 п.16 прим.1 підрозділу 10 розділу XX, п.168.1.2, п.168.1.5. п.168.1. ст.168, п.176.2 а  ст.176 ПК України, в результаті чого не сплачено (перераховано) військового збору за період, що перевірявся в сумі 132 941,64 грн.
5.          На підставі акту перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 01.03.2019:
- №00000051412, яким зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 2 236 118 грн. (т.1а.с.69);
- № 0000261304 про донарахування грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, пені у розмірі 3 395 385 грн., у тому числі за податковими зобов`язаннями -  2 209 078, 87 грн., штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 850 690, 40 грн. та пені - 335 316,02 грн. (т.1а.с.65);
- № 0000271304 про донарахування грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, пені у розмірі 224 490,15 грн., у тому числі за податковими зобов`язаннями - 132 941,64 грн., штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 68 007,73 грн. та пені -  23 540,78 грн. (т.1а.с.67);
- № 00000061412 про донарахування податку на додану вартість на загальну суму 331 023 грн., у тому числі за податковими зобов`язаннями - 264 818 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 66 205 грн. (т.1а.с.71);
- № 00000071412 про донарахування штрафу на загальну суму 51 067 грн. (т.1а.с.70);
- № 00000141412 про нарахування штрафу на загальну суму 822 948,07 грн. (т.1а.с.68).
6.          Уважаючи вказані податкові-повідомлення рішення протиправними та такими, що порушують його законні права та інтереси, позивач звернувся до суду з цим позовом.
ІІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення
7.          Кіровоградський окружний адміністративний суд рішенням від 29.10.2019 адміністративний позов задовольнив частково: визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення від 01.03.2019 № 0000261304 в частині визначення основного зобов`язання в розмірі 2 209 078, 87 грн., штрафних санкцій в розмірі 174 595,35 грн.; визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення від 01.03.2019 № 0000271304 в частині визначення основного зобов`язання в розмірі 132 941,64 грн., штрафних санкцій в розмірі 53 147,50 грн.; визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення від 01.03.2019 № 00000061412; визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення від 01.03.2019 № 00000071412.
8.          Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не підтверджено належними доказами висновки, викладені в акті перевірки, що став підставою для прийняття оскаржених рішень.
9.          Третій апеляційний адміністративний суд постановою від 12.03.2020 підтримав позицію суду першої інстанції та за результатом апеляційного перегляду залишив рішення суду першої інстанції без змін.
IV. Касаційне оскарження
10.          У касаційні скарзі представник відповідача, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а також невірної правової оцінки обставин у справі, просить скасувати їх рішення, у задоволенні позову відмовити повністю.
11.          Як підставу касаційного оскарження вказує пункт 1 частини четвертої статті 328 КС України, - застосування судами попередніх інстанцій норми матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
12.          У відзиві на касаційну скаргу представник позивача вказує, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій винесені законно та обґрунтовано, на підставі всебічного та повного дослідження матеріалів та обставин справи, доводи ж касаційної скарги висновків цих судів не спростовують.
V. Оцінка Верховного Суду
13.          Відповідно до обставин справи між сторонами виник спір щодо правомірності винесення контролюючим органом податкових повідомлень-рішень за наслідками планової документальної виїзної перевірки позивача з питань достовірності, правильності нарахування та своєчасності сплати податків та зборів, а також дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 30.09.2018 та з питання правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 по 30.09.2018.
14.          Щодо правомірності податкового повідомлення-рішення №0000261304 від 01.03.2019, яким позивачу донараховано грошове зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, штраф та пеня судами попередніх інстанцій установлено таке.
15.          Згідно з висновками контролюючого органу СП TOB «Світловодськпобут» станом на 31.09.2018 має кредиторську заборгованість по податку на доходи фізичних осіб в сумі 2 209 078,87 грн, оскільки позивачем не сплачено (не перераховано) податок на доходи фізичних осіб із заробітної плати у встановлені строки за період що перевірявся.
16.          У зв`язку з виявленим порушенням до позивача застосовано штрафні санкції на підставі п. 126.1. ст.126, п. 127.1. статті 127 ПК України на суму 850 690, 40 грн. та нараховано пеню в розмірі 335 316,02 грн. на підставі п. 129.1, п. 129.4. статті 129 ПК України.
17.          Разом з тим перевіркою встановлено, що згідно з даними головної книги та документів первинного бухгалтерського обліку підприємства, позивач самостійно визначив суму податкового зобов`язання в розмірі 2 209 078,87 грн (нарахував зобов`язання та облікував кредиторську заборгованість), яке було несплаченим на час проведення перевірки, що вказує на його узгодженість.
18.          Таким чином суди встановили, що у даному випадку оскільки сума ПДФО у розмірі 2  209  078 грн вже була самостійно узгоджена СП TOB «Світловодськпобут», то мала місце виключно не сплата податку до бюджету, що обумовлює відсутність підстав для нарахування ПДФО у вигляді податкового зобов`язання. 
19.          Наявність узгодженої суми, яка не сплачена податковим агентом указує на відсутність підстав для її збільшення фактично вдвічі шляхом прийняття податкового повідомлення-рішення відповідно до підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 ПК України. 
20.          Окрім цього, суди визнали протиправним нарахування позивачеві штрафних санкцій на підставі п.п. 127.1 статті 127 ПК України.
21.          Пунктом 127.1 статті 127 ПК України передбачено, що не нарахування і неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягне за собою накладення штрафу у розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. 
22.          Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. 
23.          Дії передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. 
24.          Тобто, підвищені розміри штрафів у разі повторного виявлення податкових порушень застосовуються не за сам факт виявлення будь-яких порушень, а за повторне вчинення діянь за обставин передбачених, зокрема, п.п.54.3.5 п. 54.4 статті 54 ПК України.
25.          Положення статті 127 ПК України встановлюється як міра відповідальності, яка покладається на платника податків, в тому числі і на податкового агента, саме за несплату (неперерахування) податків, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, при чому відповідність розміру штрафних санкцій за вчинення такого порушення визначається (обчислюється) не з часу затримки такої несплати, як передбачено статтею 126 ПК, а з кількості разів допущених таких порушень протягом певного періоду часу. 
26.          Тобто склад порушення передбачає, що нарахування, сплата чи утримання податку не відбулися до чи на момент виплати доходу.
27.          Подібні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 03.04.2018 по справі № П/811/616/17.
28.          За таких обставин та правового регулювання суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що у відповідача були відсутні правові підстави визначати позивачеві податкове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 2 209 078, 87 грн шляхом прийняття податкового повідомлення-рішення, а також нараховувати штрафні санкції в розмірі 174  595,35 грн. (при цьому суди першої та апеляційної інстанції зазначили суму санкції в розмірі 676095,05 грн.)
29.          Щодо правомірності податкового повідомлення-рішення №0000271304 від 01.03.2019, яким позивачеві донараховано грошове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 224 490,15 грн., у тому числі за податковими зобов`язаннями - 132 941,64 грн., штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 68 007,73 грн. та пені - 23 540,78 грн судами встановлено таке.
30.          Згідно з даними головної книги та документів первинного бухгалтерського обліку підприємства, позивач самостійно визначив суму податкового зобов`язання з військового збору в розмірі 132941,64 грн (нарахував зобов`язання та облікував кредиторську заборгованість), яке було несплаченим на час проведення перевірки, що не заперечується самим позивачем.
31.          Ураховуючи викладене, суди дійшли висновку, що наявність узгодженої суми, яка не сплачена податковим агентом указує на відсутність підстав для її збільшення фактично вдвічі шляхом прийняття податкового повідомлення-рішення відповідно до підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 ПК України.
32.          Таким чином, у відповідача були відсутні правові підстави визначати позивачеві податкове зобов`язання з військового збору в розмірі 132941,64 грн. шляхом прийняття податкового повідомлення-рішення.
33.          Щодо нарахування сум штрафних санкцій в розмірі 53147,50 грн на підставі п.п. 127.1 ст. 127 ПК України суди, з посиланням на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 03.04.2018 по справі № П/811/616/17, дійшли обґрунтованого висновку щодо їх протиправності.
34.          Отже, податкове повідомлення-рішення № 0000271304 від 01.03.2019 підлягає скасуванню в частині визначення основного зобов`язання в розмірі 132941,64 грн. та штрафних санкцій в розмірі 53147,50 грн.
35.          Щодо правомірності податкового повідомлення-рішення № 00000061412, яким позивачеві донараховано податок на додану вартість на загальну суму 331023 грн., у тому числі за податковими зобов`язаннями - 264 818 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 66205 грн. судами встановлено таке.
36.          Відповідно до висновків акту перевірки позивачем в період, що перевірявся задекларовано податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету в сумі 5765918 грн.
37.          Перевіркою повноти визначення, нарахування та сплати податку на додану вартість встановлено заниження податку на додану вартість на загальну суму 264 818 грн., в тому числі: березень 2016 року на суму ПДВ 50 231 грн.; вересень 2016 року на суму ПДВ 83 грн.; жовтень 2016 року на суму ПДВ 200 грн.; вересень 2017 року на суму ПДВ 16713 грн.; листопад 2017 року на суму ПДВ 8846 грн.; липень 2018 року на суму ПДВ 8985 грн.; лютий 2018 року на суму ПДВ 23280 грн.; квітень 2018 року на суму ПДВ 156 840 грн.
38.          Разом з тим, проводкою Кт 6415 Дт 84 відображено у бухгалтерському обліку донарахування ПДВ у сумі 1020 грн. згідно податкового повідомлення-рішення Світловодської ОДШ від 29.02.2016 року №0000211500 (т.1а.с.219,220).
39.          Проводкою Кт 6415 Дт 84 відображено у бухгалтерському обліку заборгованість з ПДВ на суму 49 285,41 за результатом проведеної звірки з податковим органом щодо наявності заборгованості по ПДВ (основного платежу, штрафів та донарахованої пені) (т.1а.с.221).
40.          Проводкою Кт 6415 Дт 84 відображено у бухгалтерському обліку донарахування ПДВ у сумі 16713 грн. згідно податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у Кіровоградській області від 20.09.2016 року №0035691209, що підтверджується бухгалтерською довідкою № 58 від 30.09.2017 року (т.1а.с.223,224,226).
41.          Згідно оборотно-сальдової відомості за лютий 2018 року по рахунку 48 вбачається:
42.          - надходження на оплату пільг населенню у розмірі 502 175, 93 грн. Дані надходження були перераховані двома платежами: 149 645,75 грн. та 352 465,18 грн. Відповідно у Єдиному реєстрі податкових накладних були зареєстровані податкові накладні, що підтверджується квитанціями про реєстрацію податкової накладної на суму 149 645,75 грн., що була зареєстрована під № 9032773656 від 27.02.2018 року, та на суму 352 465,18 грн., що була зареєстрована під № 9044504727 від 14.03.2018 року (т.1а.с.227-229);
43.          - надходження на оплату субсидій населенню у розмірі 17 120 111,79 грн. Дані надходження були перераховані трьома платежами: 42 211,62 грн., 5 948 322,23 грн. та 11 129 642,83 грн. Відповідно у Єдиному реєстрі податкових накладних були зареєстровані податкові накладні, що підтверджується квитанціями про реєстрацію податкової накладної на суму 42 211, 62 грн., що була зареєстрована під № 9032788115 від 27.02.2018 року, на суму 5 948 322, 34 грн., що була зареєстрована під № 9034282910 від 01.03.2018 року та на суму 11 129 642,83 грн., що була зареєстрована під № 9045365249 від 15.03.2018 року(т.1а.с.227,230-232).
44.          Згідно оборотно-сальдової відомості за квітень 2018 року по рахунку 48 вбачається:
45.          - надходження на оплату пільг населенню у розмірі 551 382,72 грн. Відповідно у Єдиному реєстрі податкових накладних була зареєстрована податкова накладна, що підтверджується квитанцією про реєстрацію податкової накладної на суму 551 382,72 грн., що була зареєстрована під № 9092951731 від 14.05.2018 року (т.1а.с.227,234);
46.          - надходження на оплату субсидій населенню у розмірі 11 269 213,26 грн. Відповідно у Єдиному реєстрі податкових накладних була зареєстрована податкова накладна, що підтверджується квитанцією про реєстрацію податкової накладної на суму 11 269 213,26 грн., що була зареєстрована під № 9092943709 від 14.05.2018 року (т.1а.с.227).
47.          Висновки щодо заниження податкового зобов`язання з ПДВ за вересень 2016 року на суму ПДВ 83 грн., за  жовтень 2016 року на суму ПДВ 200 грн.,  за листопад 2017 року на суму ПДВ 8846 грн., липень 2018 року на суму ПДВ 8985 грн. ґрунтуються на тому, що позивачем безпідставно віднесено до складу податкового кредиту суми ПДВ по взаємовідносинам з ФОП ОСОБА_1 (ПДВ 8985 грн.), ДП «Кіровоградський ЕТЦ» (ПДВ 8846 грн.), ПРАТ «Кіровоградобленерго» (ПДВ 83 грн., ПДВ 200 грн.).
48.          Суди дійшли висновку про правомірність формування позивачем даних податкового обліку за результатом господарських операцій з вказаними контрагентами з огляду на те, що факт вчинення спірних операцій підтверджується належними первинними документами складеними за результатом дійсних, реально виконаних правочинів. Оцінюючи облікові документи, надані позивачем щодо цих операцій, суди визнали їх достовірними та достатніми доказами, що підтверджують як спірні операції, так і задекларовані позивачем показники податкового обліку.
49.          Так, судами попередніх інстанцій установлено, що 10.01.2017 між позивачем та ФОП ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу нафтопродуктів (т.1а.с.235,236). На виконання умов договору позивачеві поставлено нафтопродукти, що підтверджується накладною №12 від 05.07.2018 (т.1а.с.240).
50.          ФОП ОСОБА_1 виписано позивачеві податкову накладну №3 від 05.07.2018 (т.1а.с.241). Факт проведення господарської операції позивача з ФОП ОСОБА_1 підтверджується роздруківкою оборотно-сальдової відомості по рахунку 631 за липень-вересень 2018 року (т.1а.с.242).
51.          05.05.2016 та 12.04.2017 між позивачем та ДП «Кіровоградський ЕТЦ» було укладено договори про виконання робіт з технічного діагностування котлів №6-05-0751-011 та №7-04-0996-011 відповідно (т.1а.с.244,245).
52.          Факт виконання робіт підтверджується актами здачі-прийняття робіт (т.1а.с.245, т.2а.с.3-6).
53.          ДП «Кіровоградський ЕТЦ» виписано позивачеві податкові накладні №425 від 30.11.2017, № 424 від 30.11.2017, №441 від 3.08.2017, №307 від 31.10.2017 (т.1а.с.246,247, т.2а.с.1,2).
54.          Факт проведення господарських операцій позивача з ДП «Кіровоградський ЕТЦ» підтверджується роздруківкою оборотно-сальдової відомості по рахунку 631 за 01.09.2016 по 31.12.2016 та за листопад 2017 року по січень 2018 року (т.1а.с.248-250, т.2а.с.7-10).
55.          На підставі аналізу поданих документів судами зроблено висновок щодо реальності господарських операцій, правильності відображення їх в податковому обліку та правильності формування податкового кредиту в деклараціях з податку на додану вартість, що обумовлено вчиненням правочинів, спрямованих на досягнення господарської мети, економічної доцільності, що підтверджується первинними та бухгалтерськими документами.
56.          За таких обставин Верховний Суд підтримує висновки судів попередніх інстанцій щодо протиправності прийнятого податкового повідомлення-рішення № 00000061412 від 01.03.2019 та необхідності його скасування.
57.          Щодо правомірності податкового повідомлення-рішення № 00000071412, яким позивачеві донараховано штраф в розмірі 51067 грн судами встановлено, що в якості підстави для застосування цієї штрафної санкції відповідачем вказано виявлення помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкових накладних, тобто для нарахування санкцій за невиконання вказаного обов`язку підлягає застосуванню п. 120-1.3. ст. 120-1 ПК України.
58.          Відповідно до п. 120-1.3. ст. 120-1 ПК України обов`язковою умовою для застосування відповідальності за вказаною нормою є: проведення перевірки за заявою покупця та направлення продавцю податкового повідомлення-рішення про сплату штрафу в розмірі 170 грн. з попередженням про необхідність виправлення платником податків продавцем помилок у заповнення податкової накладної.
59.          Проте відповідач не надав будь-яких доказів про направлення позивачеві податкового повідомлення-рішення про сплату штрафу в розмірі 170 грн. з попередженням про необхідність виправлення ним помилок у заповнення податкової накладної.
60.          Крім того, відповідальність за вказане порушення настає в разі виявлення порушення за результатами перевірки проведеної за заявою покупця, тоді як відповідачем була проведена планова документальна виїзна перевірка.
61.          Також, як установлено судами, в акті перевірки в якості підстави для застосування штрафної санкції вказано порушення у вигляді відсутності реєстрації платником податку податкових накладних (т.1а.с.70).
62.          За таких обставин та правового регулювання суди попередніх інстанцій дійшли обгрунтованого висновку про протиправність прийнятого податкового повідомлення-рішення № 00000071412 від 01.03.2019 та необхідності його скасування.
63.          У частині відмови у задоволенні позовних вимог рішення судів попередніх інстанцій особами, які беруть участь у справі, не оскаржуються, а тому відсутні підстави для надання правового аналізу відповідним висновкам судів у рамках даного касаційного провадження.
64.          Разом з цим колегія суддів звертає увагу на те, що вирішуючи питання щодо правомірності податкового повідомлення-рішення №0000261304 від 01.03.2019, суд першої інстанції в резолютивній частині рішення суду припустився арифметичної помилки. 
65.          Так, цей суд дійшов висновку, що «нарахування позивачеві штрафних санкцій на підставі п.п. 126.1 ст. 126 ПК України в розмірі 174 595,35 грн. є правомірним», а «нарахування позивачеві штрафних санкцій на підставі п.п. 127.1 ст. 127 ПК України в розмірі 676 095,05 грн. є протиправним». 
66.          Натомість у резолютивній частині рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.10.2012 цей суд визнає протиправним та скасовує податкове повідомлення-рішення від 01.03.2019 № 0000261304 в частині штрафних санкцій в розмірі 174 595,35 грн
67.          Суд апеляційної інстанції такої помилки не виправив. Зазначена помилка не є предметом касаційного оскарження.
68.          Відповідно до частини першої статті 253 КАС України суд, який постановив судове рішення, може з власної ініціативи або за заявою учасника справи чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.
69.          Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
70.          Переоцінка встановлених судами обставин справи, а також додаткова перевірка доказів, не входить в межі повноважень суду касаційної інстанції згідно з положеннями частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України.
71.          Колегія суддів зазначає, що суд касаційної інстанції під час перегляду справи, досліджує питання права, а не факту, оскільки справа у касаційному порядку розглянута після розгляду судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію для встановлення та перевірки фактів. 
72.          Отже, переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судами фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судових рішень, а тому касаційну скаргу відповідача слід залишити без задоволення.
73.          Колегія суддів уважає безпідставними посилання скаржника на висновки Верховного Суду, які на його думку, не були враховані судами попередніх інстанцій при ухваленні судових рішень, скільки вони здійснені за різних фактичних обставин, з урахуванням повноти, належності, достатності доказів, наданих учасниками справи та зібраних судами у кожній конкретній справі в підтвердження складу податкових правопорушень.
74.          Таким чином, зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
VI. Судові витрати
75.          З огляду на результат касаційного розгляду судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 3, 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд
п о с т а н о в и в:
1. Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області залишити без задоволення.
2. Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2020 року у справі № 852/1345/20 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не може бути оскаржена.

Головуючий                                                                                                          О.О. Шишов
Судді                                                                                                                       Н.Є. Блажівська
                                                                                                                                І.В. Дашутін