У х в а л а  
 
23 березня 2023 року
м. Київ
справа № 161/13888/22
провадження № 61-270ск23
Верховний Суд у складі судді Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Ігнатенка В. М.,
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Волинського апеляційного суду від 20 грудня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання дій незаконними та відшкодування моральної шкоди,
В с т а н о в и в:
У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання дій незаконними та відшкодування моральної шкоди.
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області 
від 02 листопада 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до Державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання дій незаконними та відшкодування моральної шкоди повернуто позивачу.
Ухвалою Волинського апеляційного суду від 20 грудня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 листопада 2022 року в даній справі визнано неподаною 
і повернуто ОСОБА_1 
30 грудня 2022 року  ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду 
з касаційною скаргою на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 листопада 2022 року та ухвалу Волинського апеляційного суду від 20 грудня 2022 року.
У касаційній скарзі заявник просить суд касаційної інстанції скасувати ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 листопада 2022 року та ухвалу Волинського апеляційного суду від 20 грудня 2022 року, передати справу для продовження розгляду.
Ухвалою Верховного Суду від 19 січня 2023 року вказану касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків касаційної скарги, зокрема, для надання документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. 
В ухвалі Верховного Суду від 19 січня 2023 року зазначено, що наведені  ОСОБА_1 обставини не можуть бути підставою для звільнення його від сплати судового збору за подання касаційної скарги в цій справі, оскільки розмір судового збору, який підлягає сплаті (496,20 грн), 
не перевищує 5 відсотків розміру його річного доходу - 1 471,82 грн. 
Крім цього, заявник не довів, що його майновий стан на день звернення 
з касаційною скаргою перешкодив йому сплатити судовий збір 
у встановлених законодавством порядку і розмірі.
В установлений судом строк ОСОБА_1 надіслав заяву на виконання ухвали суду від 19 січня 2023 року, в якій вказував, зокрема, що він 
є особою, яка втратила працездатність, Законом України «Про судовий збір» не визначено (не встановлено) справляння судового збору з прожиткового мінімуму непрацездатних осіб, який станом на 01 січня 2022 року був встановлений у розмірі 1 934 грн, а через невизначеність справляння судового збору з вказаного розміру прожиткового мінімуму, сплата судового збору з розрахунку прожиткового мінімуму працездатної особи 
є сумнівною та незаконною. Звільнення позивача від сплати судового збору за подання касаційної скарг повинно вирішуватись судом відповідно до норм ЦПК України у першу чергу.
Однак вимог ухвали Верховного Суду від 19 січня 2023 року щодо надання доказів про сплату судового збору позивач не виконав. 
На підтвердження майнового стану заявника було надано довідку про доходи за 2021 рік.
Згідно з підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на ухвалу суду фізичною особою ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня            2022 року становив 2 481 грн.
Таким чином, за подання касаційної скарги на необхідно було б сплатити судовий збір у розмірі 496,20грн (2 481 грн х 0,2).
Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є:             а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
З довідки про доходи вбачається, що  ОСОБА_1 перебуває на обліку 
в Луцькому об`єднаному управлінні ПФУ в Волинській області і отримує пенсію, сума якої з 01 січня 2021 року до 31 грудня 2021 року складає 29 436,36 грн.
Враховуючи наведене, 5 відсотків розміру річного доходу позивача за               2021 рік складає 1 471,81 грн (29 436,36 грн х 5 %).
Дослідивши матеріали касаційного провадження, слід дійти висновку, що відсутні підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про звільнення його від сплати судового збору за подання даної касаційної скарги, оскільки розмір судового збору, який заявнику необхідно було б сплатити за подання касаційної скарги (496,20 грн), не перевищує 5 відсотків розміру його річного доходу за попередній календарний рік, тобто 2021 рік (1 471,81 грн).
Отже, враховуючи, що заявникне виконав належним чином вимог ухвали Верховного Суду від 19 січня 2023 року і не надав доказів про сплату судового збору у встановленому розмірі, то надану ним касаційну скаргу 
в частині оскарження ухвали Волинського апеляційного суду від 20 грудня 2022 року необхідно визнати неподаною та повернути.
Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
На підставі наведеного, керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
У х в а л и в:
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Волинського апеляційного суду від 20 грудня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 до державної виконавчої служби 
у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання дій незаконними та відшкодування моральної шкоди, визнати неподаною та повернути.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                          В. М. Ігнатенко