П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

18 січня 2023 р.	м.Одеса	Справа № 420/11889/20	
Головуючий в 1 інстанції: Свида Л.І.
ухвалу суду першої інстанції прийнято у
м. Одеса, 31 жовтня 2022 року
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача:                                          Танасогло Т.М.,
суддів:                                                   Димерлія О.О., Єщенка О.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2022 року у справі № 420/11889/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Миколаївській області про стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:
У листопаді 2020 року ОСОБА_1 (позивач) звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Державної фіскальної служби України про стягнення з відповідача середнього заробітку за весь час його вимушеного прогулу у розмірі 103878,59 грн., починаючи з 30.04.2020 року до дня поновлення на роботі 28.09.2021року.
Протокольною ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 08.02.2021 року залучено до участі у справі у якості відповідача ГУ ДФС у Миколаївській області та замінено статус ДФС України з відповідача на третю особу.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2021 року у даній справі позовну заяву ОСОБА_1 до ГУ ДФС у Миколаївській області, третя особа - Державна фіскальна служба України про стягнення з відповідача середнього заробітку за весь час його вимушеного прогулу у розмірі 103878,59 грн., починаючи з 30.04.2020 року до дня поновлення на роботі 28.09.2020 року задоволено. Стягнуто з ГУ ДФС у Миколаївській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду 12.03.2020 року у справі №420/113/20 за період з 30.04.2020 року по 28.09.2020 року у розмірі 103878,59 грн. з вирахуванням із вказаної суми належних до сплати податків і зборів. Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення з ГУ ДФС у Миколаївській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.03.2020 року у справі №420/113/20 за один місяць в розмірі 20170,6 грн.
04.08.2021р. Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №420/11889/20 щодо стягнення з ГУ ДФС у Миколаївській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду 12.03.2020 року у справі №420/113/20 за період з 30.04.2020 року по 28.09.2020 року у розмірі 103878,59 грн. з вирахуванням із вказаної суми належних до сплати податків і зборів.
Додатковим рішенням суду від 29.04.2021 року стягнуто з ГУ ДФС у Миколаївській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн. тд сплачений судовий збір у розмірі 1038,79 грн.
04.08.2021р. Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №420/11889/20 щодо стягнення з ГУ ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м.Миколаїв, 54001, код ЄДРПОУ 39394277) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн., а також щодо стягнення з ГУ ДФС у Миколаївській області (вул.Лягіна, 6, м.Миколаїв, 54001, код ЄДРПОУ 39394277) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 1038,79 грн.
06.10.2022 року від ОСОБА_1 за підписом представника до Одеського окружного адміністративного суду надійшла заява про заміну сторони виконавчого провадження з ГУ ДФС у Миколаївській області на його правонаступника ГУ ДПС у Миколаївській області (вул.Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, код ЄДРПОУ ВП 44104027).
В обґрунтування поданої заяви вказав, що внаслідок проведеної реформи органів фіскальної служби, правонаступником ГУ ДФС у Миколаївській області є ГУ ДПС у Миколаївській області (код ЄДРПОУ ВП44104027). Станом на даний час судові рішення у цій справі залишаються невиконаними та суб`єкт виконання прямо вказує на неможливість їх виконання найближчим часом. В свою чергу таке тривале невиконання рішення суду, як вказав заявник, призводить до прямого триваючого порушення прав заявника на отримання заробітної плати.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 31.10.2022р., у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження відмовлено.
Приймаючи вказану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки на момент розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження, не внесено до Єдиного державного реєстру запис про припинення Головного управління ДФС у Миколаївській області, як боржника за вказаним рішенням суду, та з огляду на те, що в даних правовідносинах така заміна може бути здійснена виключено у разі фактичного вибуття внаслідок припинення боржника, у суду не має підстав для заміни сторони виконавчого провадження у даній справі.
Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, позивачем подано на цю ухвалу апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та не правильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати ухвалу від 31.10.2022р. та ухвалити нове рішення яким заяву задовольнити та замінити боржника у виконавчому провадженні щодо виконання виконавчих листів виданих по даній справі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що згідно відповідей ГУ ДКС України в Миколаївській області на адвокатські запити представника позивача зазначало, що ними направлено запити боржнику щодо безспірного списання коштів згідно вищезгаданих виконавчих листів. Однак відповідей отримано не було. Крім того, як далі вказує скаржник, Казначейство вказало, що загальна сума стягнень станом на 14.10.2022р. за виконавчими документами, що підлягають виконанню в порядку черговості до настання черги за виконаними листами поданими ОСОБА_1 складає 315 млн. грн. та 6 млрд. 391 млн. грн. таким чином, станом на день подання заяви про заміну сторони виконавчого провадження та апеляційної скарги, рішення суду залишається не виконаним. Більш того, згідно висновку ГУ ДКС України воно виконано й не буде. Далі, виклавши нормативні акти, якими описано процес реорганізації ГУ ДФС у Миколаївській області починаючи з 18.12.2018р., апелянт у скарзі наголошує на тому, що відбулась реорганізація органу шляхом приєднання, а не ліквідації Головного управління ДФС у Миколаївській області до Головного управління ДПС у Миколаївській області (код ЄДРПОУ ВП 44104027). В результаті такого приєднання, до Головного управління ДПС у Миколаївській області перейшли не тільки публічно-владні функції, як зазначив суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі, а й майно та обов`язки попереднього. Відтак, апелянт вважає, що мають місце обґрунтовані та законні підстави для виникнення у ГУ ДПС у Миколаївській області правонаступництва від приєднаного органу не лише щодо реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а й щодо невиконання головним управлінням майнових зобов`язань, в тому числі стосовно виплати ОСОБА_1 середнього заробітку та витрат на правничу допомогу.
На підставі ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.
Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення (в даному випадку ухвали) в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Як визначено ч.1 ст.52 КАС України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.
Згідно з ч.1 ст.379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження, за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.
Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (ч.4 ст.379 КАС України).
Отже, адміністративним процесуальним законодавством передбачено можливість заміни учасника справи на його правонаступника та/або можливість здійснення заміни неналежного відповідача.
Застосування такого процесуального інституту, перш за все, націлено на виконання завдань адміністративного судочинства і ефективний захист прав та інтересів, який є неможливим в разі вирішення спору за участі органу, замість якого діє правонаступник.
Водночас, слід також враховувати, що правовою підставою для заміни відповідача у справі, який є юридичною особою, на його правонаступника є внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису безпосередньо про його припинення та/або здійснення його компетенційного адміністративного (публічного) правонаступництва.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила, що відповідно до відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань ГУ ДФС у Миколаївській області перебуває у стані припинення, але не припинено.
Також, згідно з інформацією в реєстрі, утворено ГУ ДПС у Миколаївській області, як відокремлений підрозділ ДПС.
Згідно з пунктами 5 та 6 Порядку здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 жовтня 2011 року № 1074 (надалі - Порядок № 1074), орган виконавчої влади припиняється шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. Права та обов`язки органів виконавчої влади переходять: у разі злиття органів виконавчої влади до органу виконавчої влади, утвореного внаслідок такого злиття; у разі приєднання одного або кількох органів виконавчої влади до іншого органу виконавчої влади - до органу виконавчої влади, до якого приєднано один або кілька органів виконавчої влади; у разі поділу органу виконавчої влади - до органів виконавчої влади, утворених внаслідок такого поділу; у разі перетворення органу виконавчої влади - до утвореного органу виконавчої влади; у разі ліквідації органу виконавчої влади і передачі його завдань та функцій іншим органам виконавчої влади - до органів виконавчої влади, визначених відповідним актом Кабінету Міністрів України.
За приписами пункту 8 Порядку № 1074 внаслідок реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) органів виконавчої влади припиняється той орган виконавчої влади, майнові права та обов`язки якого переходять його правонаступникам.
18 грудня 2018 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 1200 «Про утворення Державної податкової служби та Державної митної служби України» якою, відповідно, утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу.
Відповідно до абзаців 3 та 4 пункту 2 Постанови № 1200 Державна податкова служба та Державна митна служба є правонаступниками майна, прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності.
Державна фіскальна служба продовжує здійснювати повноваження та виконувати функції у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики у сфері державної митної справи, державної політики з адміністрування єдиного внеску, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску до завершення здійснення заходів з утворення Державної податкової служби, Державної митної служби та центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.
Розпорядженням № 682-р Кабінет Міністрів України погодився з пропозицією Міністерства фінансів України щодо можливості забезпечення здійснення Державною податковою службою України покладених на неї постановою Кабінету Міністрів України від 6 березня 2019 року № 227 «Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України» функцій і повноважень Державної фіскальної служби України, що припиняється, з реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
На підставі постанови Кабінету Міністрів України №537 від 19.06.2019 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» Головне управління ДФС у Миколаївській області реорганізовано шляхом приєднання до Головного управління ДПС у Миколаївській області.
Разом з тим, з огляду на викладене вище, між зазначеними суб`єктами владних повноважень ГУ ДФС у Миколаївській області та ГУ ДПС у Миколаївській області відбулось компетенційне адміністративне (публічне) правонаступництво, тобто перехід до ГУ ДПС у
Миколаївській області, як відокремленого підрозділу ДПС функцій ГУ ДФС у Миколаївській області публічно-владних функцій у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску чи інших функцій, що були передані органам ДПС України відповідно до Постанови № 1200 та Розпорядження № 682-р.
В свою чергу, спірним питанням у даній справі є виплата позивачу середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення понесених за час розгляду справи судових витрат.
Відтак, заміна відповідача в цій справі може мати місце виключно у випадку фактичного вибуття ГУ ДФС у Миколаївській області внаслідок його припинення.
Аналогічні правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 31.01.2022 у справі №420/8922/20, від 11.02.2021 у справі №826/9815/18, від 14.04.2021 року у справі №826/14904/18, від 03.06.2021 у справі №640/19105/19 та, відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, є обов`язковими для врахування колегією суддів при вирішенні цієї справи.
Суд першої інстанції вірно звернув увагу на приписи ч.ч. 4, 5 ст. 104 Цивільного кодексу України, за якими юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.
Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.
Відтак, оскільки зобов`язання, яке випливає з рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09.04.2021 року, не стосувалося публічно-владних функцій, переданих органам ДПС України, і на момент вирішення судом першої інстанції питання про заміну боржника до ЄДР не був унесений запис про припинення ГУ ДФС у Миколаївській області, як боржника за вказаним рішенням суду, апеляційний суд вважає вірним висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для заміни сторони у виконавчому провадженні у даній справі та відмову у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження у справі №420/11889/20.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.
Оскаржувана ухвала суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності, підстави для її скасування відсутні.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
За приписами ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів, переглянувши справу, дійшла висновку, що при постановленні ухвали суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підстав для скасування ухвали суду першої інстанції від 31.10.2022 року не вбачається.
Керуючись ст. 241-243, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 379 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2022 року у справі №420/11889/20 - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя 	 	Танасогло Т.М.	
Судді	    	Димерлій О.О.    Єщенко О.В.