ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
07 березня 2023 року           справа №360/1828/22 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Гаврищук Т.Г., суддів Блохіна А.А., Сіваченка І.В., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2022 р. у справі №360/1828/22 (головуючий І інстанції С.В. Борзаниця) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                    УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 01.09.2022 №122950002351 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області розглянути повторно заяву про призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах від 24.08.2022, зарахувавши до пільгового підземного стажу періоди роботи позивача: з 01.07.1993 по 31.08.1993, з 04.11.1993 по 04.01.1994, з 20.06.1994 по 19.08.1994 – у якості учня гірничомонтажника підземного з повним робочим днем під землею, з 23.12.2002 по 21.02.2009, з 25.02.2009 по 02.11.2009 – у якості гірника підземного з повним робочим днем під землею, з 03.11.2009 по 26.01.2010 – у якості учня прохідника з повним робочим днем під землею, з 27.01.2010 по 01.09.2010 – у якості прохідника з повним робочим днем під землею, з 02.09.2010 по 10.03.2013 – у якості гірничого майстра з повним робочим днем під землею, з 11.03.2013 по 24.08.2022 – у якості заступника начальника з повним робочим днем під землею.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2022 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо визначення засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області як структурного підрозділу, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу ОСОБА_1 за його заявою від 24.08.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №122950002351 від 01.09.2022 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи: з 23.12.2002 по 13.05.2007 та з 21.06.2007 по 21.02.2009 в державному відкритому акціонерному товаристві шахта «Золоте» державного підприємства «Первомайськвугілля» та з 25.02.2009 по 31.03.2022 у відокремленому підрозділі шахта «Карбоніт» державного підприємства «Первомайськвугілля» та здійснити призначення пенсії відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до пільгового стажу вищезазначених періодів з дня звернення за призначенням пенсії – 24.08.2022.
Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області не погодилось з рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.
В обґрунтування доводів зазначає, що відповідно до п.4.2 Порядку №22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканових документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу. В даному випадку органом призначення за принципом екстериторіальності визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області. При цьому, Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області по заяві від 24.08.2022 рішення про відмову в призначенні пенсії №122950002351 від 01.09.2022 не приймало, заяву від 24.08.2022 по суті не розглядало. Наголошує, що впровадження принципу екстериторіальності передбачає опрацювання заяв про призначення пенсій будь-яким з територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяву та де проживає заявник.
Також зазначає, що до пільгового стажу роботи за Списком №1 не зараховано жодного періоду, а саме:
- період роботи з 01.07.1993 по 31.08.1993, з 01.04.1993 по 04.01.1994, з 20.06.1994 по 19.08.1994, оскільки в уточнюючій довідці від 03.02.2012 №42, виданій ВП Шахта «Золоте» ДП «Первомайськвугілля», не зазначені первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка;
- періоди роботи з 23.12.2002 по 21.02.2009 у ДВАТ «Шахта Золоте» ДХК «Первомайськвугілля» та з 25.02.2009 по 31.07.2022 у ВП «Шахта Карбоніт» ДП «Первомайськвугілля», не зараховано до пільгового стажу через відсутність уточнюючих довідок, передбачених Порядком №637.
Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Позивач 24.08.2022р. звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області з заявою про призначення пенсії за віком.
До заяви про призначення пенсії позивачем надано, зокрема, трудову книжку серії НОМЕР_2 від 27.12.2001, довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 42 від 03.02.2012, видану Відокремленим підрозділом Шахта «Золоте», наказ № 601 від 11.09.1995 про атестацію робочих місць Виробничого об`єднання «Первомайськвуголь» Шахта «Золоте», диплом НОМЕР_3 від 24.02.1996.
За наслідками розгляду заяви позивача від 24.08.2022р. та наданих ним документів Головним управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області прийнято рішення від 01.09.2022р. № 122950002351 про відмову у призначені пенсії позивачу.
В обґрунтування зазначено, що пенсійний вік визначений пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список №1) становить 50 років.
Вік заявника – 50 років.
Необхідний страховий стаж визначений пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список №1) становить 24 роки.
Страховий стаж особи становить 27 років 01 місяць 18 днів.
Необхідний пільговий стаж на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за списком №1, визначений пунктом 2 частини першої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список №1) становить 10 років.
Пільговий стаж особи відсутній.
Результати розгляду документів, доданих до заяви:
за доданими документами до страхового та пільгового стажу не зараховано:
період з 1993р. по 1994р., оскільки в довідці від 03.02.2012р. № 42 не вказано накази про прийняття та звільнення з роботи, а також відсутній запис в трудовій книжці за цей період;
до пільгового стажу не зараховано:
період з 27.12.2001р. по 21.02.2009р. в Державному відкритому акціонерному товаристві шахта «Золоте» державного підприємства «Первомайськвугілля», з 25.02.2009р. по 31.07.2022р. у відокремленому підрозділі шахта «Карбоніт» державного підприємства «Первомайськвугілля» згідно з трудовою книжкою від 27.12.2001р. серія НОМЕР_2 , оскільки відсутні довідки, уточнюючі пільговий характер роботи, які підтверджують зайнятість на роботах з шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1.
Також зазначено, що для зарахування до пільгового стажу необхідно надати уточнюючі довідки про пільговий стаж згідно з Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки та відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, із зазначенням періоду роботи, що зараховується до пільгового стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи.
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 09.09.2022 № 3089-3677/С-02/8-1200/22 позивача повідомлено про результати розгляду його заяви від 24.08.2022 та надано копію рішення про відмову у призначенні пенсії.
При вирішенні справи суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Судом першої інстанції позов задоволено частково, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області зарахувати до пільгового стажу позивача періоди роботи: з 23.12.2002р. по 13.05.2007р. та з 21.06.2007р. по 21.02.2009р. у державному відкритому акціонерному товаристві шахта «Золоте» державного підприємства «Первомайськвугілля» та з 25.02.2009р. по 31.03.2022р. у відокремленому підрозділі шахта «Карбоніт» державного підприємства «Первомайськвугілля».
У відповідності до вимог ст.308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача.
Статтею 114 Закону №1058 врегульовано питання пенсій за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.
Згідно з частиною 1 статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Відповідно до абзацу першого пункту 2 частини другої статті 114 Закону № 1058- IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 24 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
За приписами частини 3 статті 114 Закону № 1058-IV, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731, (далі - Порядок № 383).
Згідно з п. 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До посад або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.
Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пункт 3 Порядку № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637(надалі - Порядок), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Тобто надання уточнюючої довідки необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Трудова книжка позивача серії НОМЕР_2 , заповнення якої розпочато 27.12.2001, містить такі записи щодо його періодів роботи:
-Державне відкрите акціонерне товариство шахта «Золоте» державного підприємства «Первомайськвугілля»:
- 27.12.2001 прийнято сторожем на дільницю РСУ (запис №4, наказ 281к від 28.12.2001);
- 23.12.2002 переведено гірником підземним 3 розряду з повним робочим днем під землею (запис № 5, наказ № 271к від 23.12.02);
- ДВАТ шахта «Золоте» ДП «Первомайськвугілля» реорганізовано в СП «Золоте» ДП «Первомайськвугілля» (запис № 6, наказ № 1 від 09.06.03);
- 18.05.2000р. та 18.05.2005р. за результатами атестації робочих місць за умовами праці професія гірника підземного вважається пільговою для пенсійного забезпечення за списком №1 (запис № 7, наказ № 292 та запис № 8, наказ №304);
- 01.02.2006р. СП «Золоте» ДП «Первомайськвугілля» реорганізовано в Відокремлений підрозділ шахта «Золоте» Державного підприємства «Первомайськвугілля» (запис № 9, наказ ДП «ПУ» № 22 від 23.01.06);
- 14.05.2007р. направлено на курси в ЦКК «Первомайськвугілля» за професією стропальника (запис № 10, наказ № 435 від 11.05.07);
- з 05.06.2007р. по 18.06.2007р. виробнича практика в якості учня стропальника (запис №11, наказ № 162к від 05.06.07);
- 21.06.2007р. після закінчення курсів переведений гірником підземним 3 розряду з повним робочим днем під землею (запис № 12, наказ 180к від 21.06.07);
- 21.02.2009р. звільнено за ст. 36 п. 5 КЗпП України за переводом на шахту «Карбоніт» ДП «Первомайськвугілля» (запис № 13, наказ № 354к від 23.02.09);
Відокремлений підрозділ шахта «Карбоніт» ДП «Первомайськвугілля»
- 25.02.2009 р. прийнято гірником підземним 3 розряду з повним робочим днем під землею (запис № 14, наказ № 54к від 23.02.2009);
- на підставі атестації робочих місць за умовами праці професія гірника підземного вважається пільговою для пенсійного забезпечення за Списком №1 (запис № 15, наказ № 292 від 04.09.2005);
- 03.11.2009р. переведено учнем прохідника 1 розряду підземним з повним робочим днем під землею (запис № 16, наказ № 277к від 03.11.2009);
- 03.11.2009р. направлений на курси в ОП УКК ДП «Первомайськвугілля» на навчання за професією прохідника (запис № 17, наказ № 277к від 03.11.2009);
- 15.12.2009р. виробнича практика за професією прохідника підземного з повним робочим днем під землею (запис № 18, наказ № 312к від 15.12.2009);
- 27.01.2010 присвоєно 4 розряд прохідника підземного з повним робочим днем під землею (запис № 19, наказ № 321к від 26.01.2010);
- на підставі атестації робочих місць за умовами праці професія прохідника вважається пільговою для пенсійного забезпечення за Списком № 1 (запис №20, наказ № 292 від 04.09.2005);
- 02.09.2010р. переведений гірським майстром підземним з повним робочим днем під землею (запис № 21, наказ № 233к від 02.09.2010);
- на підставі атестації робочих місць за умовами праці професія гірського майстра вважається пільговою для пенсійного забезпечення за Списком № 1 (запис № 22, наказ № 292 від 04.09.2005);
- на підставі атестації робочих місць за умовами праці професія майстра гірського вважається пільговою для пенсійного забезпечення за Списком № 1 (запис № 23, наказ № 205 від 16.04.2010);
- 11.03.2013р. переведений заступником начальника дільниці з повним робочим днем під землею (запис № 24, наказ № 193к від 11.03.2013);
- на підставі атестації робочих місць за умовами праці професія заступника начальника дільниці вважається пільговою для пенсійного забезпечення за Списком № 1 (запис № 25, наказ № 205 від 16.04.2010);
- на підставі атестації робочих місць за умовами праці професія заступника начальника дільниці вважається пільговою для пенсійного забезпечення за Списком № 1 (запис № 26, наказ № 74 від 16.04.2015);
- 13.04.2020р. на підставі атестації робочих місць за умовами праці підтверджено працю перехода на пенсію на пільгових умовах за Списком № 1 (запис № 27, наказ № 547 від 13.04.2020).
Зазначені записи завірені печатками підприємств та підписами відповідальних осіб.
Суд звертає увагу, що в даному випадку, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Системний аналіз наведених вище положень Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку № 637 дає змогу дійти висновку, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 07.03.2018 року у справі № 233/2084/17, від 16.05.2019 року у справі №161/17658/16-а, від 27.02.2020 року у справі №577/2688/17, від 31.03.2020 року у справі №446/656/17, від 21.05.2020 року у справі №550/927/17.
В той час, зазначені вище спірні періоди роботи позивача підтверджено копією трудової книжки.
Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу, форма 5-ОК, наданих відповідачем, виплата заробітної плати позивачу та сплата страхових внесків щодо позивача здійснена по березень 2022 року, включно.
Отже, з огляду на викладене та оскільки в трудовій книжці зазначені періоди роботи, назви професій та здійсненна атестація робочих місць позивача, то записів у трудовій книжці достатньо для зарахування до його пільгового стажу періодів роботи з 23.12.2002р. по 13.05.2007р. та з 21.06.2007р. по 21.02.2009р. та з 25.02.2009р. по 31.03.2022р..
З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції правомірно задоволено позов в цій частині.
Щодо доводів апелянта, що Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області по заяві від 24.08.2022р. рішення про відмову в призначенні пенсії №122950002351 від 01.09.2022р. не приймало, заяву від 24.08.2022р. по суті не розглядало, суд зазначає наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 44 Закону № 1058 заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (далі - Порядок № 22-1).
При цьому, 30 березня 2021 року набрала чинності постанова правління Пенсійного фонду України від 16 грудня 2020 року № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 16 березня 2021 року за № 339/35961 (далі - Постанова правління ПФУ № 25-1).
Зміни, внесені до Порядку № 22-1 на підставі Постанови правління ПФУ № 25-1, передбачали застосування органами Пенсійного фонду України принципу екстериторіальному при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсії з 01 квітня 2021 року.
Запроваджена у зв`язку із змінами, внесеними до Порядку № 22-1, технологія передбачає опрацювання заяв про призначення/перерахунок пенсії бек-офісами територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяви та де проживає пенсіонер.
Запровадження принципу екстериторіальності мало на меті досягнення таких результатів: єдиний підхід до застосування пенсійного законодавства; централізована прозора система контролю за діями фахівців, процесів призначення та перерахунку пенсій; мінімізація особистих контактів з громадянами; відв`язка звернень та їх опрацювання від територіального принципу; попередження можливих випадків зволікань у прийнятті рішення, а також оптимізація навантаження на працівників.
Відповідно до п. 1.1 розділу І Порядку № 22-1 заява про призначення пенсії, подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).
Згідно пункту 4.2 розділу ІV Порядку 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає (перераховує) пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Пунктом 4.3. розділу ІV Порядку 22-1 визначено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.
Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.
За приписами п. 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.
Колегія суддів вважає, що аналіз наведених вище положень Порядку №22-1 зумовлює такі висновки:
- сутність принципу екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, який формуватиме електронну пенсійну справу та розглядатиме по суті заяву про призначення пенсії, незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території;
- після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви про призначення пенсії структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, (тобто територіального органу Пенсійного фонду України), визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію, (тобто територіальному органу Пенсійного фонду України), за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії (п. 4.10);
- виплату пенсії проводить орган, що призначає пенсію, (тобто територіальний орган Пенсійного фонду України) за місцем фактичного проживання/перебування особи.
Отже, з огляду на приписи п. п. 4.2, 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 належним відповідачем у спірних правовідносинах є Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, структурний підрозділ якого, визначений за принципом екстериторіальності, розглядав заяву про призначення пенсії та прийняв рішення про відмову у призначенні пенсії.
Таким чином, саме Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зобов`язаний прийняти рішення про призначення пенсії.
Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області не здійснювало розгляд заяви позивача, не приймало рішення про відмову у призначенні пенсії, а тому відсутні правові та фактичні обставини для покладання на нього обов`язку щодо прийняття рішення за заявою позивача.
На підставі викладеного, апеляційний суд дійшов висновку про хибність висновку суду першої інстанції про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 спірні періоди роботи та здійснити призначення пенсії, оскільки подана позивачем заява з документами Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області по суті взагалі не розглядалась і рішення про відмову у призначенні пенсії не приймалось. В даному випадку спірне рішення про відмову в призначенні пенсії прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.
Враховуючи те, що апеляційним судом визнано правомірність визначення органу, який розглянув заяву позивача про призначення пенсії за принципом екстериторіальності, та те, що спірне рішення про відмову в призначенні пенсії прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, апеляційний суд дійшов висновку про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати спірні періоди роботи та здійснити призначення пенсії позивачу.
Доводи апелянта, що право призначення пенсії покладено на територіальний орган Пенсійного фонду та є виключно їх дискреційними повноваженнями, суд відхиляє з огляду на таке.
У юриспруденції дискреційні повноваження визначаються як право глави держави, уряду, інших посадовців в органах державної влади у разі ухвалення рішення з питання, віднесеного до їх компетенції, діяти за певних умов на власний розсуду рамках закону. А в Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи вказано, що адміністративний орган може здійснювати "дискреційні повноваження", користуючись певною свободою розсуду у разі ухвалення будь-якого рішення. Такий орган в силу (за) наявності у нього дискреційних повноважень може вибирати з декількох варіантів припустимих рішень той, який він вважає найбільш відповідним у даному випадку. За цього надано рекомендацію судам не втручатися у дискреційні повноваження державних органів.
На думку суду, з боку державних органів відбувається підміна понять, оскільки не будь-які повноваження органів влади з ухвалення рішень, є дискреційними. Дискреція діє тільки у разі, коли у рамках закону державний орган може приймати різні рішення.
Згідно статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, кожен, чиї права і свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.
Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності не безпідставної заяви за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02).
Отже, ефективний засіб правового захисту в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.
Дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень. У більш звуженому розумінні дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними). Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 21 травня 2013 року № 21-87а13.
За унормуванням п. 7 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України в разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Отже, суд наділений повноваженнями щодо зобов`язання відповідача вчинити певні дії, і це прямо вбачається з п. 4 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України.
За приписами ч. 4 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
При цьому спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Згідно частини першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.
Керуючись статями 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                        ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2022 р. у справі № 360/1828/22 – задовольнити частково.
Абзац другий резолютивної частини рішення Луганського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2022 р. у справі № 360/1828/22 - виключити.
В абзаці четвертому резолютивної частини рішення Луганського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2022 р. у справі № 360/1828/22 слова «Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області» замінити на «Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області».
Абзац п`ятий резолютивної частини рішення Луганського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2022 р. у справі № 360/1828/22 - виключити.
В абзаці шостому резолютивної частини рішення Луганського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2022 р. у справі № 360/1828/22 слова та цифри «496,20 (чотириста дев`яносто шість гривень 20 копійок)» замінити на «992,4 (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок)».
В іншій частині Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2022 р. у справі № 360/1828/22 – залишити без змін.
Повне судове рішення складено 07 березня 2023 року.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя                                                                                          Т.Г. Гаврищук

Судді:                                                                                                               А.А. Блохін

                                                                                                                         І.В. Сіваченко