Номер провадження: 22-ц/813/7/23 
Справа № 492/1408/16-ц
Головуючий у першій інстанції Крутова О.М.
Доповідач Кутурланова О. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2023 року                                                                  м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кутурланової О.В.,
суддів: Сегеди С.М., 
Цюри Т.В.,
секретар судового засідання Виходець А.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Арцизького районного суду Одеської області у складі судді Крутової О.М. від 18 січня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, 
В С Т А Н О В И В:
У жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.
       В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його дружина ОСОБА_5 , яка була власником земельної ділянки з цільовим призначенням – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,86 га, розташованої на території Виноградівської сільської ради Арцизького району Одеської області на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-ОД №067725. 
Після смерті дружини він звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, що залишилася після її смерті, але отримати відповідне свідоцтво на зазначене майно не зміг через відсутність правовстановлюючого документу на земельну ділянку.
Посилаючись на викладене, просив суд визнати за ним право власності на спадкове майно у вигляді земельної ділянки з цільовим призначенням – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,86 га, розташованої на території Виноградівської сільської ради Арцизького району Одеської області, яке залишилося після смерті його дружини ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 18 січня 2017 року позов ОСОБА_2 задоволено.
Визнано за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 6,86 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Виноградівської сільської ради Арцизького району Одеської області, яка залишилася після смерті його дружини ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 , який не брав участі у справі, але вважає, що суд ухвалив рішення про його права та інтереси, подав на нього апеляційну скаргу, у якій просив рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам у справі, порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Ухвалою Апеляційного суду Одеської області відкрито апеляційне провадження у справі.
Указом Президента України № 452/2017 від 29.12.2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах», ліквідовано Апеляційний суд Одеської області та створено Одеський апеляційний суд, який здійснює правосуддя в апеляційному окрузі, який включає Одеську область, з місцезнаходженням у м.Одесі.

Відповідно до положень ч.5 ст.31 ЦПК України справа за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Арцизького районного суду Одеської області у складі судді Крутової О.М. від 18 січня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом передана до Одеського апеляційного суду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 10.01.2019 року визначено колегію суддів Одеського апеляційного суду в складі : головуючого Гірняк Л.А., суддів: Сегеди С.М., Цюри Т.В.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 24.11.2022 року заяву судді Гірняк Л.А. про самовідвід задоволено, справу передано до відділу діловодства та обліку звернень громадян для проведення повторного перерозподілу за допомогою автоматизованої системи документообігу для визначення відповідно до вимог ЦПК України іншого головуючого судді (судді-доповідача).

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 25.11.2022 року визначено головуючого суддю (суддю-доповідача) Кутурланову О.В.
       У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Горбань А.І., яка діє від імені ОСОБА_2 , посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги та законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Інші учасники процесу не скористалися своїм правом подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу у цій справі станом на час її розгляду апеляційним судом, але в силу вимог ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судове засідання належним чином повідомлені учасники справи до суду апеляційної інстанції не з`явилися.
Від адвоката Афанасьєва А.О., який діє від імені ОСОБА_1 , надійшла заява про розгляд справи без участі апелянта та його представника.

За наведених обставин, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу у відсутність осіб, що не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду справи.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Частиною 1 ст.367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга  підлягає задоволенню, а судове рішення скасуванню з ухваленням нового рішення з огляду на наступне.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач у встановленому законом порядку після смерті спадкодавця звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, він вважається таким, що прийняв спадщину у вигляді земельної ділянки площею 6,86 га, розташованої на території Виноградівської сільської ради Арцизького району Одеської області після смерті ОСОБА_5 , у зв`язку з чим дійшов висновку про можливість визнати за спадкоємцем право власності в порядку спадкування за законом на вказану земельну ділянку.

Однак з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може в повній мірі погодитися, оскільки суд дійшов до них з порушенням норм процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.12.1980 року між  ОСОБА_2 та ОСОБА_5 зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_1 (а.с.7).
Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а с. 6).
Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ОСОБА_3  народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , батько - ОСОБА_2 , матір - ОСОБА_5 (а.с.14 т.1).
Відповідно до копії свідоцтва про народження НОМЕР_4 ОСОБА_4  народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , батько - ОСОБА_2 , матір - ОСОБА_5 (а.с.17).
       Згідно довідки №431 від 27.10.2016 р., виданої Виноградівською сільською радою Арцизького району Одеської області, земельна частка (пай) згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-ОД №067725, кадастровий номер 5120480700:01:005:0263, яка розташована на території Виноградівської сільської ради Арцизького району Одеської області, належить ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 18).
Відповідно до листа відділу Держгеокадастру в Арцизькому районі Одеської області №С-842/0-847/6-16 від 27.10.2016 р., за ОСОБА_5 зареєстровано Державний акт на право власності на землю серії І-ОД №067725, реєстраційний номер 19 від 21.05.1997 року, загальною площею 6,86 га, розташовану на території Виноградівської сільської ради Арцизького району Одеської області. Державний акт видано на підставі розпорядження Арцизької районної державної адміністрації №164 від 15.04.1997 року, кадастровий номер 5120480700:01:005:0263, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 211 023,91 (а.с. 31 т.1).
З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1298/02-14 від 18.10.2016 р., виданої державним нотаріусом Арцизької державної нотаріальної контори в Одеській області вбачається, що для успадкування ОСОБА_2  земельної ділянки та отримання відповідного свідоцтва про право власності на спадщину, необхідно підтвердити право спадкодавця та надати правовстановлюючий документ (а.с. 8).
Згідно інформаційних довідок зі Спадкового реєстру №45989446 (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), №45989456 (заповіти/спадкові договори) від 01.12.2016 р., видані Арцизькою районною державною нотаріальною конторою Одеської області щодо майна, яке залишилося після смерті ОСОБА_5 , інформація про заповіти/спадкові договори відсутня, заведена спадкова справа за заявою ОСОБА_2  (а. 34, 35).
Відповідно до довідки про склад сім`ї ОСОБА_5 , остання на день смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 разом із ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.160 т.1).
Згідно заяви ОСОБА_3 від 25.12.2015 року, поданої до Арцизької районної нотаріальної контори Одеської області, останній відмовився від своєї частки у спадщині за законом після померлої ОСОБА_5 на користь чоловіка померлої ОСОБА_2 (а.с.165 т.1).
Відповідно до заяви ОСОБА_4 від 12.02.2016 року поданої до Арцизької районної нотаріальної контори Одеської області, останній відмовився від своєї частки у спадщині за законом після померлої ОСОБА_5 на користь чоловіка померлої ОСОБА_2 (а.с.169 т.1).
При цьому, як вбачається з наявних у справі доказів, зокрема заповіту ОСОБА_5 від 09.03.2011 року, посвідченому секретарем Виноградівської сільської ради Бочевар М.Г. та зареєстрованому в реєстрі за № 65, ОСОБА_5 на випадок своєї смерті заповіла земельну ділянку, належну їй на праві власності згідно Державного акту серії І-ОД №067725, загальною площею 6,86 га, розташовану на території Виноградівської сільської ради Арцизького району Одеської області ОСОБА_1 (а.с.196 т.1).
З матеріалів справи також вбачається, що у жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 (справа № 492/1286/17).
Рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 29.07.2020 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визначено ОСОБА_1 додатковий строк один місяць з дня набрання чинності цього рішення суду, для подачі ним заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 .
Постановою Одеського апеляційного суду від 27.10.2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення Арцизького районного суду Одеської області від 29.07.2020 року у справі № 492/1286/17 залишено без змін.

Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
За змістом статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. 
У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Водночас згідно з частиною статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.
Так, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (ч.1 ст.48 ЦПК України).
Відповідачем у цивільному процесі є особа, яка притягується судом до відповіді за порушення, оспорення або невизнання прав, свобод чи охоронюваних законом інтересів позивача. У передбачених законом випадках відповідачами можуть бути й інші особи, на адресу яких спрямована вимога позивача.
Відповідно до ст.51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. 
Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінити первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. 
Після спливу строків, зазначених у ч.ч.1, 2 цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. 
Про залучення співвідповідача чи неналежного відповідача постановляється ухвала. 
За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц (провадження №14-61цс18) зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову – обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не відкриття провадження.
Вирішуючи питання про склад осіб, які братимуть участь у справі, суд повинен враховувати характер спірних правовідносин, визначену ним норму матеріального права, яка підлягає застосуванню, та матеріально-правовий інтерес у вирішенні справи.
У разі пред`явлення позову не до всіх відповідачів суд не вправі за своєю ініціативою і без згоди позивача залучати інших осіб до участі у справі як відповідачів чи співвідповідачів.
Суд зобов`язаний вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і стосовно тих відповідачів, які зазначені у ньому. 
За клопотанням позивача у разі неможливості розгляду справи без участі відповідача чи співвідповідачів у зв`язку з характером спірних правовідносин суд залучає його чи їх до участі у справі, що визначено ст.51 ЦПК України.
Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Статтею 175 ЦПК України встановлено, що викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 травня 2020 року в справі №175/1941/16-ц (провадження №61-19798св18) вказано, що «у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування».

Отже, зважаючи на наведене, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.
Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись з позовом до суду ОСОБА_2 пред`явив вимоги до своїх синів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . При цьому у вказаних відповідачів відсутній спір щодо спадкового майна, оскільки останні заявили про відмову від своєї частки у спадщині. Таким чином заявлені позивачем вимоги не стосуються прав та обов`язків  відповідачів по справі.
Приймаючи до уваги, що предметом спору у цій справі є визнання права на спадкове майно, відповідачі у справі відмовилися від її прийняття, а тому на час звернення позивача із позовом до суду належним відповідачем у справі є територіальна громада в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
З матеріалів справи також вбачається, що позивач не звертався до суду з клопотанням про заміну неналежних відповідачів. 
Апеляційний суд позбавлений можливості залучити до участі у справі належного відповідача, оскільки не має передбачених законом повноважень змінювати склад осіб, які беруть участь у справі, крім випадків процесуального правонаступництва.

Суд першої інстанції зазначеним обставинам належної правової оцінки не дав та прийняв рішення про задоволення позовних вимог до відповідачів, які не є належними відповідачами у справі, тому рішення суду слід скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог, як таких, що заявлені до неналежних відповідачів, що не позбавляє позивача права повторно звернутися до суду з аналогічним позовом, але до належного відповідача.
Керуючись статтями 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Арцизького районного суду Одеської області від 18 січня 2017 року скасувати та ухвалити нове.
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Повний текст постанови виготовлено 16.03.2023 року.

Головуючий    О.В. Кутурланова 

Судді: С.М. Сегеда 

Т.В. Цюра