ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2023 року	Львів	Справа № 303/10022/21 пров. № А/857/14748/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді:                                             Кухтея Р.В.
суддів :                                                            Обрізка І.М., Шевчук С.М.,
з участю секретаря судового засідання:            Кахнич Г.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Управління муніципальної інспекції Мукачівської міської ради на додаткове рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 лютого 2022 року (ухвалене головуючим-суддею Кость В.В. у порядку письмового провадження у м.Мукачево) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління муніципальної інспекції Мукачівської міської ради (за участі третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – інспектора з паркування Управління муніципальної інспекції Мукачівської міської ради Русин Владислава Івановича) про визнання протиправним та скасування рішення,

                                                     в с т а н о в и в :

16.12.2021 ОСОБА_1 звернулася в суд із адміністративним позовом до Управління муніципальної інспекції Мукачівської міської ради (далі – Управління муніципальної інспекції, відповідач) (за участі третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – інспектора з паркування Управління муніципальної інспекції Русин В.І.), в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову серії АГ №015128 від 16.11.2021 та закрити справу про адміністративне правопорушення.
Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.12.2021 позовні вимоги було задоволено повністю.
31.01.2022 ОСОБА_1 подала заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу.
Додатковим рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.02.2022 заяву ОСОБА_1 було задоволено повністю.
Не погодившись з додатковим рішенням суду першої інстанції, Управління муніципальної інспекції Мукачівської міської ради подало апеляційну скаргу, в якій через неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права просить його скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовити повністю.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що позивач належним чином не обґрунтувала суму компенсації витрат на правову допомогу, оскільки жодних доказів сплати обумовленої вартості послуг з надання правової допомоги нею не надано.
Позивач не скористався правом подачі відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк.
Представники сторін не з`явилися в судове засідання, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце слухання справи, клопотань не заявляли.
З урахуванням положень ч.2 ст.313 КАС України, колегія суду ухвалила проводити розгляд справи за відсутності представників сторін.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, додаткове рішення скасувати та прийняти постанову, якою відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про стягнення витрат на правову допомогу, виходячи з наступного.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного додаткового судового рішення, колегія суддів виходить з наступного.
Згідно із ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України).
Як передбачено ст. 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі Баришевський проти України, від 10.12.2009 у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12.10.2006 у справі Двойних проти України, від 30.03.2004 у справі Меріт проти України, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
З матеріалів справи слідує, що на підтвердження понесених витрат для надання правничої допомоги позивачем надано: договір про надання правової допомоги №328 від 15.12.2021 та додаток №1 до договору №328 про надання правової допомоги від 15.12.2021.
Із долучених позивачем документів, що підтверджують понесення витрат щодо надання правничої допомоги, зокрема додатку №1 до договору №328 про надання правової допомоги від 15.12.2021 видно, що вартість виконання вказаних послуг становить 6000 грн.
Проте, заявником до поданої заяви не долучено документа, що підтверджує сплату за надані послуги (квитанцію, тощо).
Вказані обставини, у своїй сукупності, свідчать про те, що заявником не доведено належними та допустимими доказами факт понесення витрат про надання правничої допомоги.
Суд першої інстанції не взяв до уваги вищенаведене та дійшов помилкового висновку про задоволення заяви щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що доводи апеляційної скарги щодо неправомірності оскарженого додаткового рішення є підставними та заслуговують на увагу.
За вказаних обставин, керуючись статтею 317 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що додаткове рішення суду першої інстанції слід скасувати та в задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Керуючись ст.ст. 310,315,317,321,322,325,328,329 КАС України, суд,

                                                 п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Управління муніципальної інспекції Мукачівської міської ради задовольнити.
Додаткове рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 лютого 2022 року по справі №303/10022/21 скасувати та прийняти постанову, якою відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та не може бути оскаржена.

Головуючий суддя	 	Р. В. Кухтей 	
судді	 	І. М. Обрізко 	
 	 	С. М. Шевчук  	
Повне судове рішення складено 06.02.2023