П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  600/1941/22-а 
                                                                               Головуючий у 1-й інстанції:  Григораш Віталій Олександрович 
Суддя-доповідач:  Боровицький О. А. 
06 лютого 2023 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Боровицького О. А. 
суддів:  Шидловського В.Б.  Курка О. П. 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, 
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (відповідач) з такими позовними вимогами:
- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області №2400-1703-8/15879 від 13.05.2022 щодо не проведення розрахунку та виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів, у зв`язку із порушенням строків виплати донарахованої частини пенсії за період з 01.12.2019 по 30.04.2022 в сумі 163850,72 грн на підставі проведеного розрахунку суми, що підлягає виплаті та винесеного розпорядження у пенсійній справі №2403001003 від 25.11.2021 про перерахунок пенсії, які проведено в рамках виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду №600/2584/21-а від 19.11.2022, передбаченої ч. 2 ст. 55 Закону України №2262-ХІІ, ч. 2 ст. 46 Закону України №1058-IV, Законом України №2050-ІІІ та Порядком №159;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області провести розрахунок та виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів, у зв`язку із порушенням строків виплати частини донарахованої пенсії за період з 01.12.2019 по 30.04.2022 в сумі 163850,72 грн, яка здійснюється відповідно до ч. 2 ст 55 Закону України №2262-ХІІ, ч. 2 ст. 46 Закону України №1058-ІV, Закону України №2050-111 та Порядку №159 на підставі проведеного розрахунку суми, що підлягає виплаті та винесеного розпорядження у пенсійній справі №2403001003 від 25.11.2021 про перерахунок пенсії, які проведено в рамках виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду №600/25 84/21-а від 19.11.2022.
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2022 року адміністративний позов задоволено частково.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 з 01.01.2009р. призначено пенсію за вислугу років згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ" №2262-XII від 09.04.1992р. (далі - Закон №2262), що підтверджується копією повідомлення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області.
Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 19.10.2021 по справі № 600/2584/21-а, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області провести ОСОБА_1 з 01 грудня 2019 року перерахунок пенсії, виходячи із розміру 80% грошового забезпечення, на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Чернівецькій області" від 13.05.2021 №33/46-94/6339, та провести ОСОБА_1 виплату пенсії із врахуванням раніше проведених виплат.
25.11.2021 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 19.10.2021 по справі №600/2584/21-а здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.12.2019 виходячи з розміру 80% грошового забезпечення, на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Чернівецькій області" від 13.05.2021 №33/46-94/6339. Розмір пенсії позивача з 01.12.2019 склав 12844,62 грн. З 01.12.2021 розмір перерахованої пенсії становить - 14844,82 грн (а.с. 10).
Визначена відповідно до рішення суду за період з 01.12.2019 по 30.11.2021, склала 163850,72 грн, яку включено до реєстру рішень суду, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, що також підтверджуються розрахунками суми, що підлягає виплаті на виконання рішення суду, які наявні в матеріалах справи.
Позивач звернувся з заявою до відповідача в якій просив роз`яснити причину не виплати частини пенсії в період з 01.12.2019 по 19.11.2021, як суму боргу, яка утворилася після проведення перерахунку пенсії згідно рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 19.10.2021 по справі № 600/2584/21-а.
Крім того, просив здійснити розрахунок боргу по невиплаченій частини пенсії з 01.12.2019 по 19.11.2021, з урахуванням проведених виплат.
07.12.2021 відповідач листом №5306-5135/Г-17/8-2400/21 повідомив позивача, що невиплачена сума пенсії 163850,72 грн по судовому рішенню за період з 01.12.2019 по 30.11.2021 буде виконувати Пенсійний фонд України в порядку черги, суму включено до Реєстру судових рішень та внесено відповідну інформацію. Крім того, відповідачем надано позивачу розрахунок суми, що підлягає виплаті на виконання рішення суду в сумі 163850,72 грн.
02.05.2022 позивач звернувся з заявою до відповідача в якій просив нарахувати та виплатити йому компенсацію за вчасно не виплачену частину пенсії в сумі 163850,72 грн за період з 01.12.2019 по 30.04.2022.
13.12.2021 відповідач листом за №2400-1703-8/15879 повідомив позивача, що рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 19.10.2021 по справі № 600/2584/21-а виконано 26.11.2021, тобто своєчасно та без порушення термінів виконання визначених законодавством.
Вважаючи протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області у виплаті йому компенсацію за вчасно не виплачену частину пенсії позивач звернувся до суду з даним позовом.
Розглядаючи даний позов суд першої інстанції дійшов висновку про те, що нарахування та виплата позивачеві донарахованої пенсії відбулись на виконання судового рішення з порушенням встановлених законом строків, що також підтверджується матеріалами справи. Несвоєчасність виплати позивачу грошового забезпечення сталася з вини відповідача та з причин, що не залежали від позивача. Таким чином, Головним управлінням Пенсійного фонду в Чернівецькій області, порушено строки виплати пенсії позивачу, а тому відповідач повинен здійснити виплату компенсації втрати частини грошових доходів ОСОБА_1 .. Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.
Постановою Кабінету Міністрів України №649 від 22.08.2018 Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями судів (чинною на час виникнення спірних правовідносин) затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду.
Згідно п.1 погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, цей Порядок визначає механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету.
У відповідності до положень п. 2 вказаного Порядку боржник - орган Пенсійного фонду України, визначений судом боржником у виконанні судового рішення; стягувач - фізична особа, на користь якої винесено рішення; рішення - рішення суду, що набрали законної сили та видані або ухвалені після набрання чинності Законом України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень , на виконання яких стягувачу нараховано пенсію або щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці (надбавки, підвищення, компенсацію втрати частини доходу, грошову допомогу), що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету та залишаються невиплаченими, або рішення суду про стягнення коштів.
Водночас, відповідно до висновків щодо застосування норм права, викладених зокрема у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року по справі №440/85/19, постанова Кабінету Міністрів України № 649 від 22.08.2018 Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями судів застосовується не до всіх судових рішень, за якими боржником є Пенсійний фонд України, а лише до рішень судів, за якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобов`язання з нарахування (перерахунку) пенсійних виплат, що фінансуються з державного бюджету. Тобто до судових рішень, за якими на Пенсійний фонд покладено обов`язок нараховувати пенсійну виплату.
Ключовими правовими питаннями у справі є застосування до спірних правовідносин постанови Кабінету Міністрів України №649 від 22.08.2018, якою затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду і джерела погашення компенсації за несвоєчасну виплату пенсії - кошти Пенсійного фонду України чи кошти державного бюджету.
Постановою Кабінету Міністрів України №649 від 22.08.2018 Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями судів (діючою на час виникнення спірних правовідносин) затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду.
Установлено, що для виконання судових рішень, якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобов`язання з нарахування (перерахунку) пенсійних виплат, що фінансуються з державного бюджету, виплата коштів, нарахованих за період до набрання судовим рішенням законної сили, здійснюється відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого цією постановою.
Цей Порядок визначає механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету.
У відповідності до п. 2 Порядку боржник - орган Пенсійного фонду України, визначений судом боржником у виконанні судового рішення; стягувач - фізична особа, на користь якої винесено рішення; рішення - рішення суду, що набрали законної сили та видані або ухвалені після набрання чинності Законом України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень , на виконання яких стягувачу нараховано пенсію або щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці (надбавки, підвищення, компенсацію втрати частини доходу, грошову допомогу), що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету та залишаються невиплаченими, або рішення суду про стягнення коштів.
На переконання колегії суддів зазначена Постанова №649 застосовується не до всіх судових рішень, за якими боржником є органи Пенсійного фонду України, а лише до рішень судів, за якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобов`язання з нарахування (перерахунку) пенсійних виплат, що фінансуються з державного бюджету.
Тобто до судових рішень, за якими на пенсійний орган покладено обов`язок нараховувати пенсійну виплату.
Аналогічна позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року по справі №440/85/19.
З матеріалів справи встановлено, що рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 19.10.2021 по справі № 600/2584/21-а, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області провести ОСОБА_1 з 01 грудня 2019 року перерахунок пенсії, виходячи із розміру 80% грошового забезпечення, на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Чернівецькій області" від 13.05.2021 №33/46-94/6339, та провести ОСОБА_1 виплату пенсії із врахуванням раніше проведених виплат.
За змістом частини 3 статті 11 та частини 1 статті 13 ЦК України вбачається, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.
Законодавець у частині 1 статті 509 ЦК України визначив зобов`язання як правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно із частиною 2 статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Цивільне зобов`язання передбачає наявність обов`язку боржника відносно кредитора, якому кореспондується право кредитора вимагати у боржника виконання відповідного обов`язку, і таке зобов`язання в силу частин 2 та 3 ст.11 ЦК України може виникати на підставі договорів та інших правочинів, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інших юридичних фактів, безпосередньо з актів цивільного законодавства тощо.
Поряд з цим, стягнення інфляційних втрат регулюється статтею 625 ЦК України, яка передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом частини 2 статті 625 ЦК України нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Здійснивши аналіз вищенаведених норм, які регулюють спірні правовідносини, та фактичних обставин справи, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність цивільно-правових відносин між позивачем та пенсійним органом, як суб`єктом владних повноважень, відсутність цивільно-правового порушення з боку відповідача, який мав би складатися з протиправної поведінки (умисне протиправне користування відповідачем коштами належними позивачеві), що спричинила збитки, вини заподіювача шкоди та причинно-наслідкового зв`язку між ними.
Отже, пенсійний орган не є боржником, що прострочив виконання грошового зобов`язання, у розумінні статті 625 ЦК України, тому положення статті 625 ЦК України не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.
Вказана правова позиція щодо застосування положень статті 625 ЦК України узгоджується з правовою позицією, що міститься у постанові Верховного Суду від 27 серпня 2020 року у справі № 804/871/16, від 18 липня 2018 року у справі №2а-11853/10/1570, від 08 лютого 2018 у справі №826/22867/15.
Також, варто зазначити, що рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 19.10.2021 по справі № 600/2584/21-а не визначено грошового зобов`язання, яке підлягає стягненню, рішення має зобов`язальний характер, а тому у справі відсутні підстави для застосування до спірних правовідносин ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України.
Разом з цим, суд зауважує, що питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати від 19 жовтня 2000 року №2050-ІІІ та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159.
Частиною 2 статті 46 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування встановлено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. При цьому компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.
Закріплений у ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч.2 ст.73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно з ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до вимог ч. 1 та 2 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається, крім іншого, неправильне тлумачення закону.
З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні справи порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому, керуючись статтею 315  КАС України, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою у задоволені адміністративного позову відмовити 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області задовольнити повністю.
Рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2022 року скасувати.
Прийняти нову постанову, якою у задоволені позову відмовити.  

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 	 	Боровицький О. А.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Шидловський В.Б.    Курко О. П.