ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
14 лютого 2023 року           справа №200/18665/21 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Гаврищук Т.Г., Блохіна А.А., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 вересня 2022 року (повне судове рішення складено 07 вересня 2022 року) у справі № 200/18665/21 (суддя в І інстанції Шинкарьова І.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,

                                                        УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - ГУ ПФУ в Донецькій області, відповідач-1), в якому просила суд: 
визнати протиправними дії відповідача-1 щодо не зарахування до страхового стажу періоди роботи з 11.12.1979 по 13.06.1980, з 08.07.1980 по 14.07.1982, з 26.07.1982 по 26.08.1982, з 24.01.1983 по 14.06.1983, з 25.11.1986 по 18.11.1988, та період догляду за дитиною, ІНФОРМАЦІЯ_1 до трирічного віку;
зобов`язати відповідача-1 зарахувати до стажу роботи, до страхового стажу періоди роботи з 11.12.1979 по 13.06.1980, з 08.07.1980 по 14.07.1982, з 26.07.1982 по 26.08.1982, з 24.01.1983 по 14.06.1983, з 25.11.1986 по 18.11.1988, та період догляду за дитиною, ІНФОРМАЦІЯ_1 до трирічного віку;
зобов`язати відповідача-1 зробити перерахунок пенсії з урахування періодів роботи з 11.12.1979 по 13.06.1980, з 08.07.1980 по 14.07.1982, з 26.07.1982 по 26.08.1982, з 24.01.1983 по 14.06.1983, з 25.11.1986 по 18.11.1988, та період догляду за дитиною, ІНФОРМАЦІЯ_1 до трирічного віку з моменту першого звернення до відповідача-1 - 16.06.2021.
Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач звернулась до відповідача-1 з заявою про призначення пенсії. Згідно відповіді від 30.07.2021 № 8454-7712/К-15/8-0500/21 відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з тим, що періоди роботи за даними трудової книжки серії НОМЕР_1 не зараховано до страхового стажу, у зв`язку з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників № 58 від 29.07.1993 - на титульній сторінці трудової книжки відсутня печатка установи. Період догляду за дитиною, ІНФОРМАЦІЯ_1 , до трирічного віку не зараховано до страхового стажу через відсутність паспортних даних дитини. Періоди роботи з 11.12.1979 по 13.06.1980, з 08.07.1980 по 14.07.1982, з 26.07.1982 по 26.08.1982, з 24.01.1983 по 14.06.1983, з 25.11.1986 по 18.11.1988 не зараховано до страхового стажу у зв`язку з порушенням вимог Інструкції № 58. В записі №3 трудової книжки наявні виправлення у даті наказу про звільнення; в записі № 6 трудової книжки відсутня дата наказу про звільнення; в записі № 8 трудової книжки відсутня печатка підприємства; в записі № 10 трудової книжки наявні виправлення в даті наказу про приймання на роботу; в записі № 15 трудової книжки дата звільнення 12.04.1989 (період роботи за даними трудової книжки з 25.11.1986 по 18.11.1988). В листі відповідача-1 зазначено страховий стаж позивача складає 23 роки 26 дня. Позивач зазначала, що відомостей трудової книжки та поданих ним додаткових документів достатньо для підтвердження стажу роботи у спірні періоди. Позивач вважала, що має право на відповідну пенсію та документи, що його підтверджують, не згодна з рішенням відповідача, вважала його незаконним та таким, що порушує її конституційні права. 
Слід зазначити, що ухвалою місцевого суду від  11.07.2022 залучено до участі у справі в якості другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області  (далі – ГУ ПФУ у Львівській області, відповідач-2) та витребувано докази.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 07 вересня 2022 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Львівській області  від 23.06.2021 №057250003485.
Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Львівській області щодо не зарахування до страхового стажу періоди роботи ОСОБА_1 з 11.12.1979 по 13.06.1980, з 26.07.1982 по 26.08.1982, з 24.01.1983 по 14.06.1983, з 25.11.1986 по 18.11.1988.
Зобов`язано ГУ ПФУ у Львівській області зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 11.12.1979 по 13.06.1980 з 26.07.1982 по 26.08.1982 з 24.01.1983 по 14.06.1983 з 25.11.1986 по 18.11.1988.
Зобов`язано ГУ ПФУ у Львівській області зробити перерахунок пенсії з урахування періодів роботи з 11.12.1979 по 13.06.1980, з 26.07.1982 по 26.08.1982, з 24.01.1983 по 14.06.1983, з 25.11.1986 по 18.11.1988 з дати призначення пенсії.
У задоволенні решти частини позовних вимог – відмовлено.
Не погодившись з таким рішенням, відповідач-2 подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення місцевого суду скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги відповідач наголошує на правомірності рішення про відмову у призначені пенсії.
Справа розглянута у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з таких підстав.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянкою України, що підтверджується копією паспорту серії НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 . На сторінці 10 паспорта (сімейний стан) вказано, що між позивачкою та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб від 15.02.1986. Також позивачем було надано свідоцтво про народження громадянина ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) батьками якого вказано: мать - ОСОБА_1 , батько - ОСОБА_2 
16.06.2021 позивач надав заяву про призначення пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі – Закон № 1058-IV) через Веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України.
У листі відповіді відповідач-1 зазначив від 30.07.2021 № 8454-7712/К-15/8-0500/21 вбачається, що періоди роботи за даними трудової книжки серії НОМЕР_1 не зараховано до страхового стажу у зв`язку з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58 (на титульній сторінці трудової книжки відсутня печатка установи). 
Період догляду за дитиною, ІНФОРМАЦІЯ_1 , до трирічного віку не зараховано до страхового стажу через відсутність паспортних даних дитини.
Періоди роботи з 11.12.1979 по 13.06.1980, з 08.07.1980 по 14.07.1982, з 26.07.1982 по 26.08.1982, з 24.01.1983 по 14.06.1983, з 25.11.1986 по 18.11.1988 не зараховано до страхового стажу у зв`язку з порушенням вимог Інструкції № 58: в записі № 3 трудової книжки наявні виправлення в даті наказу про звільнення; в записі №6 трудової книжки відсутня дата наказу про звільнення; в записі № 8 трудової книжки відсутня печатка підприємства; в записі № 10 трудової книжки наявні виправлення в даті наказу про прийняття на роботу; в записі № 15 трудової книжки дата звільнення 12.04.1989 (період роботи за даними трудової книжки з 25.11.1986 по 18.11.1988).
Відповідно до наданих документів та даних персоніфікованого обліку позивач має 23 роки 26 днів страхового стажу. Рішенням управління від 23.06.2021 позивачу відмовлено в призначенні пенсії через відсутність необхідного страхового стажу.
Для зарахування навчання та періодів роботи згідно довідок від 12.04.2021 № 708, від 12.04.2021 № 711, видані Архівним відділом адміністрації Сальського району Ростовської області, рекомендовано надати свідоцтво про шлюб або інший документ, що підтверджує відповідні зміни.
Для зарахування періодів роботи, які не враховано до страхового стажу, необхідно надати уточнюючі довідки відповідно до вимог Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 № 637 (далі – Порядок № 637).
21.07.2021 позивач повторно надала заяву про призначення пенсії за віком згідно Закону № 1058-IV через Веб-портал електронних послуг ПФУ. У листі вказано, що заява про призначення пенсії буде опрацьована у строки, визначені пунктом 4.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1.
На виконання ухвали від 13.01.2022, відповідач-1 надав копію пенсійної справи позивача, серед яких є наступні документи:
Рішення про відмову у призначенні пенсії № 057250003485 від 23.06.2021 яким відмовлено у призначенні пенсії з підстав того, що періоди роботи за даними трудової книжки серії НОМЕР_1 не зараховано до страхового стажу у зв`язку з порушенням вимог Інструкції № 58 (на титульній сторінці трудової книжки відсутня печатка установи); період догляду за дитиною, ІНФОРМАЦІЯ_1 , до трирічного віку не зараховано до страхового стажу через відсутність паспортних даних дитини. У додатковому коментарі вказано, що період роботи враховано за даними наявними в реєстрі застрахованих осіб; період стажу потребують уточнення: з 11.12.1979 по 13.06.1980, з 08.07.1980 по 14.07.1982, з 26.07.1982 по 26.08.1982, з 24.01.1983 по 14.06.1983, з 25.11.1986 по 18.11.1988 не зараховано до страхового стажу у зв`язку з порушенням вимог Інструкції № 58: в записі № 3 трудової книжки наявні виправлення в даті наказу про звільнення; в записі № 6 трудової книжки відсутня дата наказу про звільнення; в записі № 8 трудової книжки відсутня печатка підприємства; в записі № 10 трудової книжки наявні виправлення в даті наказу про прийняття на роботу; в записі № 15 трудової книжки дата звільнення 12.04.1989 (період роботи за даними трудової книжки з 25.11.1986 по 18.11.1988); для зарахування навчання та роботи згідно довідок від 12.04.2021 № 708, 711 необхідно поєднати прізвища ОСОБА_4 .
Заяву про призначення пенсії позивача від 29.07.2021.
Відповідачем було прийнято рішення про призначення пенсії позивачу від 05.08.2021 № 057250003485, в якому зазначено, що позивачу зараховано страховий стаж у розмірі 29 років 10 місяців 27 днів, а саме період навчання з 01.09.1977 – 24.07.1979 1 рік 10 місяців 24 дня; період з 08.07.1980-14.06.1982 1 рік 11 місяців 7 днів; період по догляду за дитиною до 3х років з 18.05.1987 по 17.05.1990 тобто 3 роки; період роботи позивача з 01.01.1998 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 12.09.2006, з 18.09.2006 по 18.04.2007, з 23.04.2007 по 30.06.2008, з 01.07.2008 по 31.07.2008, з 01.08.2008 по 31.12.2015, з 01.02.2016 по 31.03.2021.
Судами встановлено, що не зараховано до загального страхового стажу періоди роботи з 11.12.1979 по 13.06.1980; з 26.07.1982 по 26.08.1982; з 24.01.1983 по 14.06.1983; з 25.11.1986 по 18.11.1988.
Атестат №3556 Державного комітету ради Міністрів УРСР по професійно-технічній освіті на ім`я ОСОБА_5 .
Архівну довідку від 26.05.2021 №12-14/20 Курахівського професійного Ліцею, що видана ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у тому, що вона дійсно вступила до Міського Професійно-Технічного училища № 78 с. Гостре Донецької області 15.09.1977 (наказ №3 від 15.09.1977) та закінчила Міське Професійно-Технічне училище № 78 с. Гостре Донецької області 05.08.1979 (наказ №41 від 05.08.1979) та отримала кваліфікацію «Маляр будівельний» третього розряду. Підстава: поіменна книга, поіменний номер 3248, книга наказів про зарахування та відрахування учнів. Виданий атестат № 3536. Довідка видана на підставі архівних документів, які знаходяться на зберіганні у Курахівському професійному ліцеї.
Свідоцтво про народження № НОМЕР_4 громадянина ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) батьками якого вказано: мати - ОСОБА_1 , батько - ОСОБА_2 . Копію паспорту громадянина ОСОБА_3 . Копію паспорту позивача.
Архівні довідки від 12.04.2021 № 708, 711 щодо прийняття та звільнення ОСОБА_7 з Сальської взуттєвої фабрики, накази №72-к від 09.07.1980, №71 від 21.06.1982.
А також додано копію трудової книжки позивача НОМЕР_1 . 
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, апеляційний суд виходить з такого.
Спершу слід зазначити, що рішення місцевого суду оскаржено лише відповідачем-2. Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Таким чином, оскільки судове рішення позивачем не оскаржене, апеляційному перегляду підлягає рішення місцевого суду лише в частині, в якій задоволенні позовні вимоги. В іншій частині судове рішення апеляційному перегляду не підлягає і має бути залишено без змін.
Відповідно до положень ст. 5 Закону № 1058-IV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.
Ст. 26 Закону № 1058-IV визначено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років. Починаючи з 01.01.2018 право на призначення пенсії за віком після досягнення 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 01.01.2021 по 31.12.2021 – не менше 28 років. 
Відповідно до п. 4, 5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління ПФУ від 25.11.2005 №22-1, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.
Згідно з п. п. 1 та 2 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
П. 7 цього Порядку визначений вичерпний перелік документів, що мають бути подані особою, яка звертається за призначенням пенсії. 
Відповідно до п. 7 параграфа “б” цього Порядку, до заяви про призначення пенсії за віком за відсутності трудової книжки мають бути додані у тому числі документи про стаж, що визначені Порядком № 637.
П. 3 Порядку № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. 
Відповідно до п. 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Згідно зі ст. 101 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ) органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.
Відповідно до постанови Верховного Суду від 30.05.2018 в справі №174/658/16-а оцінюватися судом мають саме підстави відмови у призначенні пенсії, тобто, мотиви, з яких виходив відповідач, розглядаючи заяву про її призначення.
Ст. 62 Закону № 1788-ХІІ передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється КМУ.
Також, ч.1 ст. 48 КЗпП України передбачено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Відповідно до п.1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.74 № 162 (у редакції постанови Держкомпраці СРСР від 02.08.85), із змінами, що внесені постановою Держкомпраці СРСР від 19.10.90 № 412), (далі - Інструкція № 162), трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робочих і службовців. Трудові книжки ведуться на всіх робітників і службовців державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій, які працювали понад 5 днів, в тому числі на сезонних і тимчасових працівників, а також на позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.
Згідно з п.2.2 Інструкції № 162 заповнення трудової книжки вперше провадиться адміністрацією підприємства у присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийняття на роботу.
У трудову книжку вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я по батькові, дату народження, професія, спеціальність; відомості про роботу: прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: нагородження орденами і медалями, присвоєння почесних звань; заохочення за успіхи в роботі, що застосовуються трудовим колективом, а також нагородження і заохочення, передбачені правилами внутрішнього трудового розпорядку і статутами про дисципліну; інші заохочення відповідно до чинного законодавства; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди. Стягнення до трудової книжки не заносяться.
Відповідно до п.2.3 Інструкції № 162 всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - в день звільнення, повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).
П.2.25 та 2.26 Інструкції № 162 визначено, що записи про причини звільнення у трудовій книжці повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства із посиланням на відповідну статтю, пункт закону. 
Запис про звільнення у трудовій книжці працівника провадиться з додержанням таких правил: у графі 1 ставиться порядковий номер запису; у графі 2 - дата звільнення; у графі 3 - причина звільнення; у графі 4 зазначається на підставі чого внесено запис, наказ (розпорядження), його дата і номер. Днем звільнення вважається останній день роботи.
Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 № 58 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (надалі - Інструкція № 58), яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за № 110, та зазначено, що з прийняттям цього наказу Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.74 № 162 (у редакції постанови Держкомпраці СРСР від 02.08.85 № 252), із змінами, що внесені постановою Держкомпраці СРСР від 19.10.90 № 412, не застосовується.
Відповідно до п. 2.12. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 за №58 (далі-Інструкції №58), після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей.
Згідно з п.2.4 Інструкції №58 визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).
Ведення трудових книжок працівників підприємства, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), оскільки записи до трудової книжки вносяться виключно власником або уповноваженим ним органом, наявність неправильно занесених записів до трудової, не може ставитись в провину власнику трудової книжки.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не зарахував до загального страхового стажу період роботи з 11.12.1979 по 13.06.1980, з 26.07.1982 по 26.08.1982, з 24.01.1983 по 14.06.1983, з 25.11.1986 по 18.11.1988, у зв`язку з тим, що в записі №3 трудової книжки наявні виправлення в даті наказу про звільнення; в записі №8 трудової книжки відсутня печатка підприємства; в записі №10 трудової книжки наявні виправлення в даті наказу про прийняття на роботу; в записі №15 трудової книжки дата звільнення 12.04.1989 (період роботи за даними трудової книжки з 25.11.1986 по 18.11.1988).
Згідно з записом №2-3 позивач працювала на птахофабриці «Степная» у період з 11.12.1979 по 13.06.1980, дата звільнення має виправлення, однак у розділі на підставі чого внесено запис зазначено наказ №89 від 13.06.1980, тобто дата наказу про звільнення співпадає з датою зазначеною як дата звільнення.
Згідно з записом № 7 - 8 позивач у період з 26.07.1982 по 26.08.1982 працювала у Випсовхоз «Южний» запис зроблено чітко та розбірливо. В записі №8 відсутня печатка підприємства.   
Згідно з записом №10 позивача було прийнято на роботу в ПМК-7 тресту «Волгодонскводстрой» 24.01.1983, дата має виправлення, однак у графі про підстави внесення запису є посилання на наказ №26/к від 24.01.1983, тобто дата наказу про прийняття на роботу співпадає з датою зазначеною як дата прийняття на роботу. 
Згідно з записом №15 позивач була звільнена (назва підприємства не розбірливо) 18.11.1988, у графі підстави для внесення запису зазначено наказ №50-к від 12.04.1989. Всі записи зроблені чітко та розбірливо. Відповідач-2, зазначає, що в трудовій книжці дата звільнення зазначена 12.04.1989, однак дата звільнення зазначена 18.11.1988 дата на яку посилається відповідач-2, це дата наказу на підставі якого внесено запис. Крім того, в рішенні відповідача-2 відсутнє обґрунтування, що саме не так в датах, яким законодавчим актом це суперечить.
Суд критично оцінює такі підстави для відмови у зарахуванні спірних періодів, оскільки, Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників, затверджена наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58 у випадку порушення порядку ведення трудової книжки, не передбачає настання негативних наслідків чи відповідальності для особи, щодо якої вона складена.
Відповідно до п. 2.4 Інструкції № 58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).
Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.
Згідно з п.2.6 Інструкції № 58 у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.
Згідно з п.2.13 Інструкції № 58 зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів.
Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів.
Відповідно до п.4.1 Інструкції № 58 у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.
Трудова книжка позивача містить необхідні записи щодо прийняття на роботу, переведення та звільнення в спірні періоди.
Судами також встановлено, що на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки позивача у верхньому лівому куті міститься запис відділу кадрів про зміну прізвища на ОСОБА_8 , який зроблений на підставі свідоцтва про шлюб НОМЕР_5 від 25.02.1986. Внесення змін виконано у відповідності до положень Інструкції № 58.
Крім того, відповідно до п. 4 постанови КМУ «Про трудові книжки працівників» від 27.04.1993 № 301 відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.
Отже, чинним законодавством визначено, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, а тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на його особисті права.
Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 по справі № 677/277/17 (провадження №К/9901/1298/17).
Слід зазначити, що зі змісту наданої позивачем трудової книжки можливо встановити назви підприємств та періоди роботи, з аналізу усіх граф трудової книжки (відомості про накази, реквізити посадових осіб, що вчиняли записи, тощо).
Крім того, підставою для призначення пенсії є наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Пенсійний орган не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці щодо дати її заповнення.
Зазначений висновок викладено в постанові Верховного Суду від 06.03.2018 по справі № 754/14898/15-а.
Відповідачем було прийнято рішення про призначення пенсії позивачу від 05.08.2021 № 057250003485, в якому зазначено, що позивачу зараховано страховий стаж у розмірі 29 років 10 місяців 27 днів, а саме період навчання з 01.09.1977 – 24.07.1979 1 рік 10 місяців 24 дня; період з 08.07.1980-14.06.1982 1 рік 11 місяців 7 днів; період по догляду за дитиною до 3х років з 18.05.1987 по 17.05.1990 тобто 3 роки; період роботи позивача з 01.01.1998 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 12.09.2006, з 18.09.2006 по 18.04.2007, з 23.04.2007 по 30.06.2008, з 01.07.2008 по 31.07.2008, з 01.08.2008 по 31.12.2015, з 01.02.2016 по 31.03.2021.
Судами встановлено, що не зараховано до загального страхового стажу періоди роботи з 11.12.1979 по 13.06.1980; з 26.07.1982 по 26.08.1982; з 24.01.1983 по 14.06.1983; з 25.11.1986 по 18.11.1988.
Враховуючи викладене та те, що трудова книжка є основним документом, який підтверджує стаж роботи, суд приходить висновку, що відповідачем безпідставно не зараховано до страхового стажу період роботи позивача з 11.12.1979 по 13.06.1980 на птахофабриці «Степна»; з 26.07.1982 по 26.08.1982 у колгоспі «Южний»; з 24.01.1983 по 14.06.1983 на ПМК -7 тресту «Волгодонскводстрой»; з 25.11.1986 по 18.11.1988 секретарем машиністом, оскільки трудова книжка позивача містить необхідні записи про період роботи.
Варто вказати, що позивач не має нести відповідальність та не може бути фактично позбавлений пенсійного забезпечення, оскільки чинним законодавством визначено, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, а тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на його особисті права.
Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, у необхідних випадках посадовими особами територіальних органів Пенсійного фонду України надається допомога щодо одержання відсутніх у особи документів для призначення пенсії.
Таким чином, відповідач-2 у разі виникнення в нього сумнівів щодо записів у трудовій книжці позивача та недостатності у ній відомостей про роботу, наділений правом перевірити та витребувати їх, однак цим правом не скористався. Крім того, при зверненні позивача за пенсією не надав останньому допомоги в одержанні відсутніх у нього документів, що відповідно вищевказаних правових норм являється ще й обов`язком відповідача.
Проте, відповідач-2 не надав суду належних доказів, які б свідчили про те, що позивач не має права на зарахування до страхового стажу спірних періодів роботи, оскільки наявність виправлень у трудовій книжці позивача, ще не є підставою вважати, що в спірні періоди позивач не працювала на відповідних роботах.
Враховуючи викладене вище, місцевий суд дійшов правильного висновку, що відповідач-2, при розгляді заяви позивача про призначення пенсії належним чином не з`ясував того, чи є підстави для задоволення поданої заяви, що в свою чергу являється, покладеним на нього законом обов`язком, чим позбавив позивача можливості на реалізацію права на пенсійне забезпечення в повному обсязі, що в свою чергу вказує на обґрунтованість позовних вимог.
Слід зауважити, що з огляду на приписи п. п. 4.2, 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 належним відповідачем за позовними вимогами позивача є ГУ ПФУ в Львівській області, структурний підрозділ якого, визначений за принципом екстериторіальності, розглядав заяву про призначення пенсії та приймав відповідні рішення.
З огляду на вищевикладене та приписи ч. 2 ст. 2 КАС України, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що відповідач, відмовляючи у зарахуванні страхового стажу позивачу, діяв не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з дотриманням процедури прийняття рішення. 
Отже, дії ГУ ПФУ в Львівській області щодо не зарахування до страхового стажу періоди роботи з 11.12.1979 по 13.06.1980, з 26.07.1982 по 26.08.1982, з 24.01.1983 по 14.06.1983, з 25.11.1986 по 18.11.1988 є протиправними. 
Згідно з рішенням відповідача від 05.08.2021 № 057250003485 позивачу було призначено пенсію з 21.06.2021, тобто з дня що настає за днем досягнення пенсійного віку, що відповідає вимогам п.1 ч.1 ст.45 Закону № 1058-IV.
Права позивача підлягають поновленню шляхом зобов`язання ГУ ПФУ у Львівській області зарахувати до загального страхового стажу позивача періоди роботи з 11.12.1979 по 13.06.1980; з 26.07.1982 по 26.08.1982; з 24.01.1983 по 14.06.1983; з 25.11.1986 по 18.11.1988.
Враховуючи те, що пенсія позивачу призначена, тому правильним є висновок місцевого суду, що ефективним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача-2 зробити перерахунок пенсії з урахування періодів роботи з 11.12.1979 по 13.06.1980, з 26.07.1982 по 26.08.1982, з 24.01.1983 по 14.06.1983, з 25.11.1986 по 18.11.1988 з дати призначення пенсії та визнати протиправним та скасувати рішення відповідача-2  №057250003485 від 23.06.2021. 
Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина від порушень з боку суб`єкта владних повноважень.
Відтак, розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів приходить до висновку, що місцевий суд прийняв рішення з дотриманням як матеріального так і процесуального права, а позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду. 
Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статями 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

                                                        ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 вересня 2022 року в справі № 200/18665/21 – залишити без змін.
Повне судове рішення – 14 лютого 2023 року.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів                                                                      І. В. Сіваченко

                                                                                          А. А. Блохін

                                                                                          Т. Г. Гаврищук