ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

15 лютого 2023 року 	м.Дніпро	справа № 160/11084/22	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді  Баранник Н.П.,
суддів:  Малиш Н.І., Щербака А.А.,     
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2022 року                               у справі № 160/11084/22 (суддя Сліпець Н.Є., справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом, в якому просила:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - відповідач-2) щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 30.05.2022 №о/р 312390178643;
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - відповідач-1) у не переведенні на пенсію за віком та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, з 25.05.2022 перевести позивача на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 25.05.2022 року позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про проведення перерахунку пенсії у зв`язку із переходом на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу». 30.05.2022 року відповідач-2 листом № 912390178643 повідомив про відмову у проведенні перерахунку з підстав отримання позивачем пенсії по інвалідності та відсутності у законодавстві переходів з пенсії по інвалідності на пенсію за віком та інших видів перерахунків відповідно до Закону України «Про державну службу». Проте, позивач вказує, що має стаж роботи на посадах прирівняних до посад державної служби більше 20 років, досягла віку, що надає право на призначення пенсії державного службовця та відповідно до п.12 Розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №889, вона має право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону №3723.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 вересня             2022 року адміністративний позов задоволено частково:
- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 30.05.2022 року №о/р 912390178643;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії у зв`язку з переходом на інший вид пенсії, за віком згідно Закону України «Про державну службу», та прийняти рішення у встановленому порядку, з урахуванням наданої судом у цьому рішенні правової оцінки, та з урахуванням положень ст. 37 Закону України «Про державну службу».
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Із рішенням суду першої інстанції не погодилося Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, була подана апеляційна скарга. В скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції в своєму рішенні не врахував, що органи Пенсійного фонду України в своїй роботі керуються не лише Законами України, але і постановами, які визначають механізм призначення пенсій. Постановою 469 доповнено Порядок призначення пенсії деяким категоріям осіб, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 пунктом 3-1, яким регулюється порядок визначення заробітної плати особам, яким призначається пенсія згідно Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-УІІІ. З урахуванням змін, внесених постановою 469, право на обчислення пенсії на умовах Порядку 622 мають особи: 1) які на 01.05.2016 займали посади державної служби; 2) яким призначено пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ у період з 01.10.2011 до 01.05.2016; 3) які в період роботи на “спецпосадах” не отримували пенсію згідно Закону 3723 до дня набрання чинності Законом 889, тобто до 01.05.2016; 4) які звільнились з посади державного службовця, в тому числі до 01.01.2020. Всі зазначені умови повинні бути дотримані одночасно для застосування нової довідки про заробітну плату для обчислення пенсії за останньою займаною посадою державної служби. У ОСОБА_1 не виконані всі умови і тому при переході з одного виду пенсії на інший не можливо застосувати врахування нової довідки про заробітну плату для обчислення пенсії за останньою займаною посадою державної служби.
Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу відповідача-1, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Вказує, що Порядок №622 є підзаконним нормативно-правовим актом, прийнятим на підставі пунктів 10, 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VІІІ, а тому має відповідати положенням вказаного закону та конкретизувати його положення. При цьому, підзаконний нормативно-правовий акт не може суперечити закону, на виконання якого він прийнятий, та встановлювати обмеження для реалізації права, гарантованого відповідним законом. Разом з тим, окрім умов, передбачених пунктами 10, 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VІІІ, Порядок №622 передбачає додаткову умову для призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ,а саме: якщо до набрання чинності Законом №889-VІІІ не призначалася пенсія відповідно до Закону. В той же час, ані Закон №3723-ХІІ, ані Закон №889-VІІІ такої умови не містять. Таким чином, до спірних правовідносин слід застосовувати пункти 10, 12 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VІІІ, а не пункти 3 та 3-1 Порядку №622.
Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області також оскаржило в апеляційному порядку рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2022 року, проте, ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 19 січня 2023 року апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2022 року у справі № 160/11084/22 повернута скаржнику.
Відповідач-1 своїм правом на подання до суду апеляційної інстанції відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.
Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію по інвалідності згідно із Законом України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII.
25.05.2022 року позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про перерахунок пенсії у зв`язку із переходом на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу».
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було направено заяву ОСОБА_1 разом із наданими до неї документами для розгляду за принципом екстериторіальності.
Листом від 06.06.2022 року № 0400-010204-8/57006 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомлено позивача про прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області рішення № 912390178643 від 30.05.2022 року.
Рішення № 912390178643 про відмову у перерахунку «Перехід на пенсію за іншим Законом» ( ЗУ «Про державну службу» по віку) містить наступні результати розгляду документів доданих до заяви:
«Відмовлено у проведенні перерахунку «Перехід на пенсію за іншим Законом» ( ЗУ «Про державну службу» по віку), оскільки ви вже з 29.03.2010 отримуєте пенсію по інвалідності згідно Закону України «Про державну службу». Згідно чинного законодавства не передбачено здійснення переходів з пенсії по інвалідності на пенсію за віком та інших видів перерахунків по Закону України «Про державну службу».
Не погоджуючись з рішенням щодо відмови відповідача-2 у переведені позивача з одного виду пенсії на інший, позивач звернулась до суду з даним позовом.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявних підстав для часткового задоволення позовних вимог та вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
За приписами статті 37 Закону України «Про Державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII (далі – Закон № 3723-XII) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах,  віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV), який набрав законної сили з 01.01.2004.
Абзацом 1 частини першої статті 28 Закону № 1058-ІV визначено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.
01.05.2016 набув чинності Закон України «Про державну службу» №889-VIII                         (далі - Закон № 889-VIII), згідно із пунктом 2 розділу ХІ “Прикінцевих та перехідних положень” якого визнано такими, що втратили чинність, зокрема, Закон України “Про державну службу” №3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
Відповідно до статті 90 Закону № 889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Згідно із пунктом 8 розділу ХІ “Прикінцеві та перехідні положення” стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.
Державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців (пункт 10 розділу ХІ “Прикінцеві та перехідні положення”).
Пунктом 12 розділу ХІ “Прикінцеві та перехідні положення” встановлено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 затверджено “Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб” (далі – Порядок № 622, дата набрання чинності 23.09.2016, застосовується з 01.05.2016).
Відповідно до пункту 2 Порядку № 622 згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI “Прикінцеві та перехідні положення” Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу» на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-XII «Про державну службу» (далі - Закон) мають право особи, які на день набрання чинності Законом України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу»:
- мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України;
- займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.
Згідно із пунктом 3 Порядку № 622 право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням стажу державної служби, передбаченого пунктом 2 цього Порядку, якщо до набрання чинності Законом України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу» не призначалася пенсія відповідно до Закону, мають, зокрема: чоловіки, які досягли віку 62 роки.
Відповідно до абзацу 1 частини третьої Закону № 1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
Відмовляючи позивачу у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону № 889-VIII відповідач зазначив, що позивачу з 29.03.2010 року було призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону № 3723-ХІІ.
При цьому, в рішенні про відмову у перерахунку «Перехід на пенсію за іншим Законом» від 30.05.2022р. № о/р 912390178643 зазначено, що оскільки з 29.03.2010року позивач отримуває пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону № 3723-ХІІ, право на призначення пенсії за віком, як державному службовцю згідно із Законом № 889 відсутнє. 
Аналіз змісту наведених правових норм дає підстави вважати, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ і розділу ХІ “Прикінцевих та перехідних положень України” Закону №889-VІІІ, а саме щодо віку, страхового стажу та стажу державної служби.
Отже, після 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом № 889-VIII) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ лише ті особи:
1) які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 розділу XI “Прикінцеві та перехідні положення” Закону № 889-VIII, та
2) мають передбачені частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ вік і страховий стаж.
Згідно із пунктом 6 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, форми і види пенсійного забезпечення, захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
Порядок № 622 є підзаконним нормативно-правовим актом, прийнятим на підставі пунктів 10, 12 розділу ХІ “Прикінцеві та перехідні положення” Закону № 889-VIII, а тому має відповідати положенням вказаного закону та конкретизувати його положення.
При цьому, підзаконний нормативно-правовий акт не може суперечити закону, на виконання якого він прийнятий, та встановлювати обмеження для реалізації права, гарантованого відповідним законом.
Разом з тим, окрім умов, передбачених пунктами 10, 12 розділу ХІ “Прикінцеві та перехідні положення” Закону № 889-VIII, Порядок № 622 передбачає додаткову умову для призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII, а саме: якщо до набрання чинності Законом № 889-VIII не призначалася пенсія відповідно до Закону.
В той же час, ані Закон № 3723-XII, ані Закон № 889-VIII такої умови не містять.
Таким чином, вірним є висновок суду першої інстанції, що до спірних правовідносин слід застосовувати пункти 10, 12 розділу ХІ “Прикінцеві та перехідні положення” Закону № 889-VIII, а не пункти 3 та 3-1 Порядку № 622.
З урахуванням вище викладеного, оскаржене рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 30.05.2022 року №о/р 912390178643 про відмову у перерахунку «Перехід на пенсію за іншим Законом» ( ЗУ «Про державну службу» по віку) ОСОБА_1 підлягало скасуванню.
Слід зазначити, що оскаржене рішення було прийнято не в межах Закону України «Про державну службу», Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області не було надано оцінку наявного страхового стажу, віку та стажу державної служби, що є обов`язковими умовами при призначенні такого виду пенсії.
В даному випадку, обрані відповідачем-2 у даному спорі мотиви прийняття оскарженого рішення не відповідають принципу "належного урядування", оскільки заяву позивача було не розглянуто в межах Закону України «Про державну службу» та не було надано вмотивованої та обґрунтованої оцінки сукупності вимог, як того вимагає закон.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплачувати з 25 травня 2022 року ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», колегія суддів зазначає наступне.
Призначення, перерахунок, нарахування та виплата пенсій відноситься до дискреційних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України.
Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону №1058-IV, пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.
В той же час, згідно з п.п.3 п. 4 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, яке затверджене постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2 та зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року за №40/26485, Управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства.
З аналізу наведеного вбачається, що на даний час Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства.
Так, питання призначення пенсії є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.
Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.
Отже, дискреційне право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним, розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.
Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.
За таких обставин адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.
Частиною 1 статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Згідно з частиною 2 статті 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
В даному випадку, судом першої інстанції вибрано вірний спосіб відновлення порушеного права позивача на отримання пенсії за віком на пільгових умовах буде саме скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії з урахуванням висновків суду, щодо необхідності розгляду заяви позивача з урахуванням положень ст. 37 Закону України «Про державну службу».
В частині відмови в задоволенні позовних вимог рішення суду позивачем не оскаржується, тому колегія суддів не перевіряє обґрунтованість рішення в цій частині.
Стосовно доводів скаржника про відсутність у позивача права застосування нової довідки про заробітну плату для обчислення пенсії за останньою займаною посадою державної служби, колегія суддів зауважує, що спір між сторонами виник з підстав неправомірності та необґрунтованості відмови відповідача у переведені позивача з одного виду пенсії на інший.
На підставі зазначеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу відповідача-1 залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Керуючись ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 вересня               2022 року у справі № 160/11084/22 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий - суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак