Дата документу 17.03.2023 Справа № 334/4355/21

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
Єдиний унікальний № 334/4355/21
Провадження №22-ц/807/706/23
Головуючий в 1-й інстанції Баруліна Т.Є.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2023 року                                         місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого, судді-доповідача	Кухаря С.В.,	
суддів:	Крилової О.В., Полякова О.З.,	

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Водоканал» на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01 грудня 2021 року, ухвалене у м. Запоріжжі у справі за позовом Комунального підприємства «Водоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення,- 

В С Т А Н О В И В:

У травня 2021 року Комунальне підприємство «Водоканал» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення, вказавши в заяві, що відповідачі зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 , користуються послугами КП "Водоканал", але оплату за воду та послуги каналізації не здійснюють, у зв`язку з чим, за період з 01.06.2017 року по 30.04.2021 року утворилась заборгованість у сумі 11564 грн. 07 коп., яку позивач просив стягнути з відповідачів, а також стягнути понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270 грн.

 
Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01 грудня 2021 року, позов Комунального підприємства «Водоканал» - задоволено частково.
 
Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 на користь КП «Водоканал», розташований за адресою м. Запоріжжя, вул. Святого Миколая, 61 (р/р НОМЕР_4 в ПАО «ПУМБ» ідентифікаційний номер юр.особи 03327121) заборгованість по оплаті за централізоване водопостачання та водовідведення у сумі 847 грн.80 коп.(вісімсот сорок сім гривень, 80 копійок).
 
Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_5 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 в рівних частинах на користь КП «Водоканал», розташований за адресою м. Запоріжжя, вул. Святого Миколая, 61 (р/р НОМЕР_4 в ПАО «ПУМБ» ідентифікаційний номер юр.особи 03327121) судовий збір в розмірі 166,39 грн. (сто шістдесят шість гривень, 39 коп.) по 55 грн. 46 копійок.
 
В іншій частині позову відмовлено.

 
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, Комунальне підприємство «Водоканал» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення вимог позову. 

 
Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що судом першої інстанції безпідставно застосовано строк позовної давності у спірних правовідносинах, враховуючи часткові оплати відповідачами заборгованості, а також подовження строків позовної давності у зв`язку із запровадженням карантину. Крім того, розмір заборгованості розраховано з урахуванням сплати суми, яка у своєму складі містить комісію і не може бути врахована в оплату заборгованості. Також, у зв`язку із відсутністю зазначення в квитанції про оплату періоду за який внесено кошти при розрахунку заборгованості повинна бути врахована заборгованість за вересень 2021 року у розмірі 314,19 грн. Розмір судового збору стягнутий за рішенням суду розрахований всупереч вимогам процесуального законодавства. 

 
В силу вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з 1 січня 2023 року це 268400,00 грн. (відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2023 рік» з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2684,00 грн. (2684,00 грн. Х 100 = 268 400 грн.), крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1, ч. 2 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:
1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади від15.07.2021 року ( а.с.22-24).

 
Відповідно свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_6 від 04.04.2017 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, квартира, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності в рівних долях громадянам: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , кожному по 1/7 частки.

 
Відповідачі проживають за вказаною адресою та на підставі особового рахунку № НОМЕР_7 , оформленого на квартиронаймача ОСОБА_1 , користуються послугами КП "Водоканал", але оплату за воду та послуги каналізації не здійснюють у повному обсязі, у зв`язку з чим за період з 01.06.2017 року по 30.04.2021 року у них утворилась заборгованість в сумі 11564 грн. 07 коп., що підтверджується відповідним розрахунком та довідкою про заборгованість (а.с.5).

 
Згідно із наданою відповідачами квитанцією від 23.10.2021 року ними було частково сплачено заборгованість за надані позивачем послуги.

 
Задовольняючи вимоги позову частково, суд першої інстанції виходив з того, що із даним позовом позивач звернувся 22.06.2021 року після спливу позовної давності за позовними вимогами про стягнення заборгованості за надані послуги за період з 01.06.2017 року по 01.05.2018 року. За період з 01.06.2018 року по 01.04.2021 року у відповідачів утворилася заборгованість в розмірі 10847,80 гривень. Відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , здійснено часткову сплату заборгованості за надані послуги в розмірі 10000 гривень, про що свідчить квитанція №1035542539 від 23.10.2021 року, за період з 01.06.2018 року по 01.04.2021 року. Таким чином, з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 необхідно стягнути на користь позивача борг за спожиту воду та послуги каналізації за період з 01.06.2018 року по 01.04.2021 року заборгованість у сумі 847,80 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню витрати понесені позивачем по сплаті судового збору, пропорційно задоволеним вимогам, що становить 166,39 грн.

 
З вказаними висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується виходячи з наступного.

Відносини учасників спору регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги" як у минулій редакції, так і у редакції, яка набула чинності з червня 2018р., якими унормовано договірні засади таких відносин.

До житлово-комунальних послуг законодавство відносить комунальні послуги: централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо.

За загальними правилами, визначеними вказаним законом, виконавець послуг надає відповідний вид житлово-комунальних послуг споживачу, який їх споживає та має зворотній обов`язок щодо їх сплати за встановленими тарифами та у встановлені договором строки і порядку.

Обов`язок споживача житлово-комунальних послуг ґрунтується не тільки на договорі, але й на закон.

Згідно матеріалів справи між КП «Водоканал» та ОСОБА_1 28.07.2017 року укладено договір про надання послуг з централізованого водопостачання і водовідведення.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в повному обсязі, відповідно до умов договору, вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно із приписами Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Відповідно до п.9 Договору від 28.07.2017 року, розрахунковим періодом є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. 

Відповідно до вимог ст.ст. 66-68 ЖК України, наймач (власник) зобов`язаний своєчасно щомісяця вносити оплату за надані йому комунальні послуги, до числа яких входять послуги з водопостачання і водовідведення. 

За ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Згідно з пунктом 18 "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць; оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.

На підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 546 від 28 жовтня 1999 року "Про порядок оплати послуг за водоспоживання і водовідведення КП "Водоканал" визначено виконавцем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення на території м. Запоріжжя, яким фактично надані вказані послуги до помешкання відповідачів, а тому воно правомірно розраховує на їх оплату споживачами.

Оскільки відповідачі користувалися послугами КП «Водоканал», але оплату за послуги підприємства вносили не в повному обсязі, за період з 01 червня 2017 року по 30 квітня 2021 року утворилась заборгованість по оплаті за водопостачання і водовідведення, і суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення такої заборгованості. 

Однак колегія суддів апеляційного не погоджується із визначенням розміру такої заборгованості.

Що стосується застосування до спірних відносин строку позовної давності, то слід зазначити наступне.

Згідно положень ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Відповідачі до ухвалення судового рішення подали до суду першої інстанції заяву про застосування строку позовної давності.

Відповідно до ч.1 ст. 264 ЦПК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

Враховуючи часткові сплати відповідачами заборгованості за надані послуги, які перевищують поточне нарахування за місяць, а саме у серпні 2017 року, жовтні 2017 року, листопаді 2017 року, січні 2018 року, травні 2019 року, лютому 2020 року, строк позовної давності було перервано, а тому відсутні підстави для застосування у правовідносинах сторін наслідків спливу строку позовної давності.

Крім того, як слушно зауважив позивач в апеляційній скарзі згідно квитанції від 23.10.2021 року (а.с.27) відповідачами частково погашена сума заборгованості на загальну суму 9955,35 грн., а не 10000,00 грн. Оскільки 45,00 грн. складає комісія, яке не йде в рахунок погашення заборгованості. Також, у зазначеній квитанції не вказаний період за який вноситься погашення заборгованості, а тому враховуючи дату сплати – 23.10.2021 року в розрахунок повинна увійти поточна заборгованість за вересень 2021 року у розмірі 314,19 грн.

Таким чином, розмір заборгованості за надані послуги за період з 01 червня 2017 року по 30 квітня 2021 року складає 11564,07 грн., поточна заборгованість за вересень - 314,19 грн., разом 11878,26 грн. Враховуючи сплату заборгованості на суму 9955,35 грн., залишок несплаченої заборгованості складає 1922,91 грн. І саме ця сума підлягає стягненню в солідарному порядку з відповідачів. 

       Відповідно до ч.3 ст. 142 ЦПК України, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

       Враховуючи, що вимоги позивача під час судового розгляду були визнані відповідачами шляхом сплати лише частини заборгованості, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору у повному обсязі в сумі 2270,00 грн.
        
       Таким чином, апеляційна скарга підлягає задоволенню у повному обсязі, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення вимог позову.

       На користь скаржника з відповідачів підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 3405,00 грн.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Водоканал» задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01 грудня 2021 року у цій справі скасувати та прийняти нову постанову наступного змісту.

Позов Комунального підприємства «Водоканал» до  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення – задовольнити частково.
 
Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 на користь КП «Водоканал», розташований за адресою м. Запоріжжя, вул. Святого Миколая, 61 (р/р НОМЕР_4 в ПАО «ПУМБ» ідентифікаційний номер юр.особи 03327121) заборгованість по оплаті за централізоване водопостачання та водовідведення у сумі 1922 грн. 91 коп.(одна тисяча дев`ятсот двадцять дві гривні, 91 копійка).
 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_5 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 на користь КП «Водоканал», розташований за адресою м. Запоріжжя, вул. Святого Миколая, 61 (р/р НОМЕР_4 в ПАО «ПУМБ» ідентифікаційний номер юр.особи 03327121) витрати по сплаті судового збору за подання позову та апеляційної скарги в розмірі 5675,00 грн. по 1891,70 грн. з кожного.
 
В іншій частині позову відмовити.

 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повна постанова складена 17 березня 2023 року.

Судді:                                                                С. В. Кухар

                                                               О.В. Крилова

О.З. Поляков