ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
10 січня 2023 року           справа №200/15835/21 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Донецької обласної державної адміністрації на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 червня 2022 року (повне судове рішення складено 29 червня 2022 року в м. Слов`янську) у справі № 200/15835/21 (суддя в І інстанції Тарасенко І.М.) за позовом ОСОБА_1 до Донецької обласної державної адміністрації про зобов`язання вчинити певні дії,

                                                          УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Донецької обласної державної адміністрації в особі Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи про зобов`язання вчинити певні дії, в якому просив: 
1) визнати протиправним рішення від 16 березня 2021 року Донецької обласної державної адміністрації обласна військово-цивільна адміністрація, в особі регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в частині визнання не підтвердженим факт виконання позивачем робіт у зоні відчуження; 
2) скасувати протокол Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, від 16 березня 2021 року в частині визнання безпідставної видачі ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; 
3) скасувати протокол Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, від 16 березня 2021 року в частині відмови у видачі ОСОБА_1 , відповідного статусу; 
4) зобов`язати регіональну комісію з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, поновити пільги та виплати з моменту припинення.
В обґрунтування позову зазначено, що у 2018 році, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 № 551, управлінням соціального захисту населення Волноваської районної державної адміністрації почалася робота по заміні посвідчень учасників ліквідації наслідків Чорнобильської АЕС у зв`язку з чим справа позивача була взята на опрацювання. Під час опрацювання справи з`ясувалось, що відсутнє підтвердження факту виконання позивачем робіт у зоні відчуження, у зв`язку з чим матеріали справи були направлені до Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Рішенням Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС було вирішено, що не підтверджено факт виконання робіт у зоні відчуження, що підтверджується витягом з протоколу № 1 засідання Комісії від 16 березня 2021 року.
На підставі витягу з протоколу № 1 засідання Комісії за спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС від 16.03.2021 позивачу було зупинено надання пільг, виплати компенсації вартості продуктів харчування та щорічної допомоги на оздоровлення які передбачені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та особова справа ОСОБА_1 закрита.
Отже, позивач вважає рішення регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яке прийнято 16 березня 2021 року у вигляді протоколу № 1 про визнання безпідставною видачі позивачу посвідчення учасника ЛНА на ЧАЕС протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 29 червня 2022 року позов задоволено повністю.
Визнано протиправним рішення від 16 березня 2021 року Донецької обласної державної адміністрації обласна військово-цивільна адміністрація, в особі регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в частині визнання не підтвердженим факт виконання ОСОБА_1 робіт у зоні відчуження.
Скасовано протокол Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, від 16 березня 2021 року в частині визнання безпідставної видачі ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Скасовано протокол Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, від 16 березня 2021 року в частині відмови у видачі ОСОБА_1 відповідного статусу.
Зобов`язано регіональну комісію з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, поновити ОСОБА_1 пільги та виплати з моменту їх припинення.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що оскаржуване рішення щодо відсутності правових підстав для підтвердження статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ОСОБА_1 приймалось Комісією зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (протокол від 16 березня 2021 року № 1), яку не було залучено стороною по справі, незважаючи на те, що Регіональна комісія зазначала про це у відзиві на адміністративний позов.
Отже, суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі, що є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду.
У відзиві на адміністративний позов Регіональною комісією надавались докази на підтвердження обставин, визначених у відзиві, а саму, що Регіональною комісією не приймалося рішення від 16 березня 2021 року на підставі якого ОСОБА_1 не підтверджено статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Судом не враховано, що у разі скасування рішення Комісії зі спірних питань, саме дану Комісію представник Позивача мав би просити суд зобов`язати прийняти рішення, як про те зазначено в судових рішеннях в адміністративних справах № 200/1499/21 та № 640/14772/19.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 . 
ОСОБА_1 12 червня 1988 року був призваний Тельманівським райвійськоматом на учбові збори з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС на період з 12 червня 1988 року до 26 вересня 1988 року, що підтверджується довідкою ІНФОРМАЦІЯ_2 № 67 від 04 квітня 2007 року, Довідкою ВЧ НОМЕР_3 № 2050/23 від 25 вересня 1988 року, Довідкою військової частини НОМЕР_3 б/н згідно якої з 14 червня 1988 року до 26 вересня 1988 року позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та увесь час працював у місцевості з підвищеним рівнем радіації та записами на сторінці № 13 Військового білета НС № 0245691 (запис № 28) та на сторінці 24-25 виданого на ім`я позивача.
Як учаснику ліквідації наслідків ОСОБА_1 було визначено статус, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, та 30 вересня 2010 року видано посвідчення (категорії 1) Серії НОМЕР_4 з вкладкою до нього № 631476с від 30 вересня 2010 року.
У квітні 2010 року, у зв`язку із досягненням ОСОБА_1 віку 55 років, йому, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, було призначено пенсію за віком та видано пенсійне посвідчення № НОМЕР_2 .
На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 № 551, управлінням соціального захисту населення Волноваської районної державної адміністрації почалась робота по заміні посвідчень учасників ліквідації наслідків Чорнобильської АЕС у зв`язку з чим справа позивача була взята на опрацювання.
Рішенням Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, було вирішено, що не підтверджено факт виконання робіт ОСОБА_1 у зоні відчуження, що підтверджується Витягом протоколу № 1 засіданням Комісії від 16 березня 2021 року.
На підставі Витягу з протоколу № 1 засідання Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АСЕ, від 16.03.2021 позивачу було зупинено надання пільг, виплати компенсації вартості продуктів харчування та щорічної допомоги на оздоровлення, які передбачені Законом України «Про статус і  соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та особова справа ОСОБА_1 закрита.
З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.
Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закон України від 28.02.1991 № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі – Закон № 796-ХІІ).
Приписами ст. ст. 10, 15 Закону № 796-ХІІ  визначено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС вважаються громадяни, які, крім інших, були тимчасово направлені або відряджені у 1986-1987 роках для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи працівників державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст. 15 Закону 796-ХІІ підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.
Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян» від 11.07.2018 № 551 (далі – Постанова № 551), якою затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, а також затверджено нові зразки посвідчень, що видаються особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, громадянам, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, громадянам, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих, дружині (чоловіку) померлого (померлої) громадянина (громадянки) з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (потерпілих), смерть якого (якої) пов`язана з Чорнобильською катастрофою або з участю у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, опікунам дітей (на час опікунства) померлого (померлої) громадянина (громадянки), смерть якого (якої) пов`язана з Чорнобильською катастрофою, згідно з додатками 1-14.
Пунктом 7 Постанови № 551 визначено, що Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласним, Київській та Севастопольській міським державним адміністраціям:
- забезпечити своєчасну видачу посвідчень і вкладок до них;
- утворити у місячний строк після набрання чинності цією постановою комісію з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, та затвердити відповідне положення;
- провести до 1 січня 2022 р. заміну посвідчень у зв`язку із затвердженням нових зразків посвідчень:
- особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1);
- учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорії 2 і 3) з числа громадян, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт;
- особи, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 2), з числа постраждалих від радіаційного опромінення за інших обставин не з власної вини.
Відповідно до п. 2 Порядку № 551 посвідчення є документом, що підтверджує статус осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, громадян, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих, дружин (чоловіків) померлих громадян з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (потерпілих), смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою або з участю у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, а також опікунам дітей (на час опікунства) померлих громадян, смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою, і надає право користуватися пільгами та компенсаціями, встановленими Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Закон), іншими актами законодавства.
Відповідно до п. 3 Порядку № 551 особам з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, щодо яких установлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, віднесеним до категорії 1, видаються посвідчення Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 19__ році (категорія 1) серії А синього кольору.
Відповідно до п. 11 Порядку № 551 посвідчення видаються уповноваженими органами за місцем проживання (реєстрації) особи на підставі рішень комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, утворених уповноваженими органами (далі - регіональні комісії).
Посвідчення видаються:
1) учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - на підставі одного з таких документів:
- довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження із зазначенням кількості днів і населеного пункту, підтвердженої первинними документами (наказ чи розпорядження про відрядження до зони відчуження із зазначенням періоду роботи (служби) в зоні відчуження, особового рахунка, табеля обліку робочого часу, посвідчення про відрядження в зону відчуження з відміткою підприємства про прибуття та вибуття працівника, шляхових листів (за наявності), трудової книжки (у разі потреби);
- довідки архівної установи про участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження із зазначенням періоду служби (виконання робіт), днів виїзду на об`єкти або в населені пункти зони відчуження, у разі потреби - довідки командира військової частини, військового квитка, витягу з особової справи військовослужбовця, завіреного в установленому порядку;
2) особам з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких установлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, - на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов`язаної з Чорнобильською катастрофою;
3) хворим на променеву хворобу внаслідок Чорнобильської катастрофи - на підставі висновку уповноваженої медичної комісії не нижче обласного рівня або спеціалізованої медичної установи Міноборони, МВС, СБУ, які мають відповідну ліцензію МОЗ (далі - експертні комісії), та акта за формою Н-1;
4) потерпілим від Чорнобильської катастрофи з числа евакуйованих у 1986 році із зони відчуження (в тому числі особам, які на момент евакуації перебували у стані внутрішньоутробного розвитку, після досягнення ними повноліття) та особам, які постійно проживали в зоні безумовного (обов`язкового) відселення з моменту аварії до прийняття рішення про відселення, - на підставі довідки, виданої Волинською, Житомирською, Київською, Рівненською або Чернігівською облдержадміністраціями (додатки 3 і 4);
5) особам, які постійно проживали на територіях зон безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або які станом на 1 січня 1993 р. прожили в зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років та відселені або самостійно переселилися з цих територій, - на підставі довідки встановленого зразка (додаток 5);
6) особам, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали чи постійно навчалися в зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а в зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, - на підставі довідки встановленого зразка (додаток 6);
7) особам, які працювали з моменту аварії до 1 липня 1986 р. не менше 14 календарних днів або не менше трьох місяців протягом 1986-1987 років за межами зони відчуження на роботах з особливо шкідливими умовами праці (за радіаційним фактором), пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, що виконувалися за урядовими завданнями, - на підставі довідки встановленого зразка (додаток 7);
8) дітям, потерпілим від Чорнобильської катастрофи, - на підставі довідки встановленого зразка (додатки 8-10);
9) громадянам інших держав та особам без громадянства, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у разі переїзду на постійне місце проживання в Україну - відповідно до законодавства.
У разі встановлення регіональними комісіями факту необґрунтованої видачі посвідчення відповідної категорії таке посвідчення на підставі рішення цієї комісії підлягає вилученню уповноваженими органами.
Рішення про видачу або відмову у видачі посвідчення приймається у місячний строк з дня надходження необхідних документів до уповноважених органів.
Під час заміни посвідчення з однієї категорії на іншу попереднє посвідчення підлягає вилученню уповноваженим органом для подальшого зберігання в особовій справі постраждалої особи.
Судовим розглядом справи встановлено, що як учаснику ліквідації наслідків ОСОБА_1 було визначено статус, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та 30 вересня 2010 року видано посвідчення (категорії 1) Серії НОМЕР_4 з вкладкою до нього № 631476с від 30 вересня 2010 року.
При цьому, матеріали справи свідчать, що довідкою МСЕК серії 10 ААА від 28.09.2010 № 159674 позивачу встановлено третю групу інвалідності безстроково та зазначено, що причиною інвалідності є захворювання, пов`язане з виконанням службових обов`язків з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
За висновком місцевого суду, вищевказані документи свідчать на користь того, що позивач має інвалідність за захворюванням, причинно пов`язаним з наслідками Чорнобильської катастрофи, а відтак не має обов`язку доводити повторно перед органами державної влади свою належність категорії осіб, що є учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, в тому числі виконання робіт у зоні відчуження з 12.06.1988 по 26.09.1988, оскільки ці питання вже досліджувалися під час встановлення йому інвалідності та попередньої видачі посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Таким чином, зазначені докази є самостійною підставою для заміни (видачі) посвідчення відповідно до пункту 11 Порядку № 551 особам з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких установлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, - на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов`язаної з Чорнобильською катастрофою, тобто стосуються безпосередньо позивача.
Судом першої інстанції встановлено, що на підставі витягу з протоколу від 16.03.2021 № 1 Регіональною комісією з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи, відмовлено у заміні посвідчення у зв`язку з не підтвердженням виконання робіт у зоні відчуження у 1988 році.
Натомість, зі змісту вказаних норм законодавства вбачається, що достатньою та необхідною правовою підставою для видачі особі посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема категорії 1, є одночасна сукупність таких умов: 1) встановлення цій особі інвалідності та 2) наявність довідки МСЕК про причинно-наслідковий зв`язок настання інвалідності особи із аварією на ЧАЕС.
Крім того, позивачу вже було встановлено статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та ні в судовому, ні в іншому порядку цього статусу не позбавлено.
Враховуючи вищевикладене, місцевий суд дійшов висновку, що позивач має всі юридичні підстави, передбачені діючим законодавством, на отримання посвідчення категорії 1.
Проте, з такими висновками суду першої інстанції не може погодитись судова колегія апеляційного суду.
Так, Розпорядженням голови обласної державної адміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 21.08.2018 № 1029/5-18 утворено Регіональну комісію з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та затверджено Положення.
Відповідно до п. 1 Положення, регіональна комісія з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи є постійним діючим колегіальним органом Донецької обласної державної адміністрації, утворений з метою вирішення питань щодо визначення статусу осіб, зокрема учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Відповідно до п.п. 4.1 – 4.3, п. 4 Положення, регіональна Комісія відповідно до покладених на неї завдань: розглядає документи, подані відповідно до Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2018 року № 551, приймає рішення, яке є підставою для видачі або відмови у видачі відповідних посвідчень.
Приписами ст. 65 Закону № 796-ХІІ визначено, що посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом. Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій. Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до приписів п. 11 Порядку № 551 посвідчення видаються уповноваженими органами за місцем проживання (реєстрації) особи на підставі рішень комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, утворених уповноваженими органами.
Дії Регіональної комісії чітко регламентовані Положенням про регіональну комісію з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим розпорядженням голови облдержадміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 21 серпня 2018 року № 1026/5-18, зареєстрованим в Головному територіальному управлінні юстиції у Донецькій області 22 серпня 2018 року за №205/2647 (далі — Положення) та постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2018 року № 551 «Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян» (далі - Постанова № 551).
Отже, посвідчення видаються уповноваженими органами на підставі рішень комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Донецької обласної державної адміністрації в особі Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, про зобов`язання вчинити певні дії.
Рішення щодо відсутності правових підстав для підтвердження статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ОСОБА_1 приймалось Комісією зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України (протокол від 16 березня 2021 року № 1), а не Регіональною комісією з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Донецької обласної державної адміністрації (а.с.30).
Про наведені фактичні обставини та неправильне визначення відповідача в цій справі зазначалось відповідачем у відзиві на позовну заяву (а.с.45-53), проте судом першої інстанції не надано жодної оцінки таким доводам сторони.
Апеляційний суд вважає, що місцевим судом неповно з`ясовано всі обставини, що мають значення для справи, не надано правову оцінку всім доказам по справі та безпідставно задоволено позовні вимоги до Регіональної комісії.
Колегія суддів звертає увагу, що підстави та порядок заміни неналежної сторони у адміністративному процесі встановлені статтею 48 КАС України.
Згідно з частиною 1 статті 48 КАС України суд першої інстанції, встановивши, що з адміністративним позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, або не до тієї особи, яка повинна відповідати за адміністративним позовом, може за згодою позивача допустити заміну первинного позивача або відповідача належним позивачем або відповідачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.
Відтак, допустити заміну належної сторони у справі може виключно суд першої інстанції за умови згоди позивача та незмінності підсудності адміністративної справи, а можливості заміни неналежної сторони судом апеляційної інстанції КАС України не передбачено.
Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 19.09.2018 у справі № 822/620/15 (номер в Єдиному державному реєстрі судових рішень 76580607). 
Разом з тим, суд звертає увагу позивача, що для захисту свого порушеного права він може звернутись з позовом до належного відповідача.
Більш того, у статті 20 Закону № 796-ХІІ перелічені гарантовані державою компенсації та пільги, які надаються особам, віднесеним до категорії 1. Жодна із перелічених пільг не реалізується Регіональною комісією. Таким чином, до повноважень Регіональної комісії не належить ні надання пільг, ні питання поновлення виплат, оскільки зазначені питання реалізуються іншими державними органами та установами, на рішення яких Регіональна комісія не може впливати.
Отже, задоволення таких позовних вимог як зобов`язання Регіональну комісію поновити ОСОБА_1 пільги та виплати з моменту їх припинення здійснено судом з порушенням норм матеріального та процесуального права, а в їх задоволенні слід відмовити.
Отже, апеляційний суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до Донецької обласної державної адміністрації в особі Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи про зобов`язання вчинити певні дії, яка є неналежним відповідачем у цьому спорі, задоволенню не підлягає.
Відповідно до ст. 317 КАС України підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є порушення норм процесуального права.
З урахуванням того, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою у задоволенні позову слід відмовити.
Витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані зі сплатою судового збору, за діючим процесуальним законодавством відшкодуванню не підлягають.
Керуючись ст. ст. 229, 243, 246, 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

                                                     ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Донецької обласної державної адміністрації – задовольнити.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 червня 2022 року у справі № 200/15835/21 – скасувати.
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Донецької обласної державної адміністрації про зобов`язання вчинити певні дії – відмовити.
Повне судове рішення – 10 січня 2023 року. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                І. В. Сіваченко

Судді                                                                                                    А. А. Блохін

                                                                                                                    Т. Г. Гаврищук