Справа № 303/8870/22

П О С Т А Н О В А
Іменем України

30 березня 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі: 
головуючого – судді Куштана Б.П. (доповідача), 
       суддів: Джуги С.Д. і Мацунича М.В.,                                                розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження за правилами письмового провадження, без проведення судового засідання, апеляційну скаргу акціонерного товариства «Оператор газорозподільних систем «Закарпатгаз» на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду від 17 лютого 2023 року (у складі судді Полянчука Б.І.) про відмову у задоволенні клопотання Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» про поновлення процесуальних строків для подання зустрічного позову, -
ВСТАНОВИВ:
       17 лютого 2023 р. до Мукачівського міськрайонного суду надійшло клопотання від АТ «Оператор газорозподільних систем «Закарпатгаз» (надалі – Товариство) про поновлення процесуальних строків (а.с.21).
       Просило поновити процесуальний строк для подання зустрічного позову по справі № 303/8870/22.
       На обґрунтування клопотання указало, що в період із 27.01.2023 р. по 07.02.2023 р. представник Товариства перебував на стаціонарному лікуванні, в зв`язку з чим не зміг вивчити матеріали та підготувати позицію по справі у встановлений судом 15-денний строк. Вважає, що з метою повного, об`єктивного, всебічного розгляду справи, дотримання принципу змагальності сторін, представлення позиції відповідача, права на справедливий судовий розгляд та реалізації прав, передбачених ст. 193 ЦПК України, належить визнати причини пропуску строку на падання зустрічного позову поважними та поновити їх.
       Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 17 лютого 2023 р. у задоволенні клопотання відмовлено.
       Товариство просить скасувати цю ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Доводить про неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права. Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до такого:
-приймаючи оскаржувану ухвалу, суд проявив надмірний формалізм і не врахував всі обставини в сукупності, а саме те, що з метою реалізації права на подання відзиву на позов/зустрічного позову відповідач до закінчення встановленого судом строку подав суду клопотання про продовження процесуального строку на 5 днів;
-пропуск строк був зумовлений: перебуванням на стаціонарному лікуванні з 27.01.2023 р. по 07.02.2023 р., оголошенням повітряних тривог, відключенням електроенергії.
У письмовому відзиві на апеляційну скаргу адвокат Бочкор А.П. в інтересах ОСОБА_1 і ОСОБА_2 просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити. Заперечення зводяться до того, що суд прийняв правильне процесуальне рішення про відмову у задоволенні клопотання представника відповідача про поновлення процесуального строку для подачі зустрічного позову. Також постійними представниками Товариства у судах Закарпатської області є п`ять діючих адвокатів, які є штатними працівниками Товариства.
Суд виходив із того, що зазначені Товариством обставини поважності причини пропуску строку для подачі зустрічного позову не є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язаними з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальної дії по пред`явленню зустрічного позову у встановлений законом строк. Зазначені підстави поновлення лише вказують на те, що відповідач не дотримався встановленого процесуального строку з причини власної бездіяльності. Наведені відповідачем факти не є тією виключною обставиною, яка може бути підставою для поновлення строку для подання зустрічного позову, оскільки можливість подання цієї заяви по суті справи виникає з моменту, коли особа отримала ухвалу суду та дізналася про встановлення такого строку і його початок, а отже можливість подання зустрічного позову залежала лише від волевиявлення самого заявника, тобто мала суб`єктивний характер.
       Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції через їх відповідність матеріалам справи та нормам процесуального закону, що регулюють спірні правовідносини.
       Апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, із таких мотивів.
       Відповідно до вимог п.13 ст. 7, п.10 ч.1 ст. 353, ч.2 ст. 369 ЦПК України розгляд апеляційної скарги здійснюється апеляційним судом у письмовому провадженні, без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання, оскільки апеляційні скарги на ухвали суду про відмову поновити або продовжити пропущений процесуальний строк розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Судом першої інстанції було встановлено, що ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 18.01.2023 р. відкрито провадження у справі та визначено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Роз`яснено відповідачу його право надіслати суду відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення йому ухвали про відкриття провадження у справі.
Як убачається із матеріалів справи, копію ухвали про відкриття провадження у справі (якою встановлювався строк для подання відзиву) відповідач отримав 25.01.2023 р. Таким чином, представник відповідача мав право подати до суду зустрічний позов до 09.02.2023 р.
На підтвердження поважності причин пропуску строку для подачі зустрічного позову заявником надано суду лист непрацездатності, відповідно до якого в період з 27.01.2023 по 07.02.2023 представник Товариства перебував на лікуванні, але зазначений доказ не може беззаперечно свідчити про пропуск строку з поважних причин, виходячи з наступного.
Так, строк для подачі відзиву, а відповідно до ст. 193 ЦПК України і для подачі зустрічного позову, становив 15 днів, починаючи з 25.01.2023 р. по 09.02.2023 р. Ураховуючи, що представник Товариства перебував на лікарняному з 27.01.2023 р. по 07.02.2023 р., то в нього була можливість для подання зустрічного позову 25.01.2023, 26.01.2023, 08.02.2023,09.02.2023, що у сукупності становить 4 (чотири) робочих дні, проте доказів на підтвердження неможливості подачі зустрічного позову у вищезазначений строк відповідачем не надано.
Крім того, вирішуючи питання про поновлення строку, суд також вважає, що Товариства для виконання вимог ст. 193 ЦПК України щодо пред`явлення зустрічного позову у строк для подання відзиву мало можливість у зв`язку із захворюванням представника ОСОБА_3 доручити підготовку та подачу зустрічної позовної заяви іншому працівнику Товариства або укласти угоду з іншою особою, яка не працює на підприємстві.
Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Частиною 1 статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Згідно з частиною першою статті 49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами.
Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом (статті 120 ЦПК України).
Згідно з частиною 1 статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.
Відповідно до частини 1 статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Згідно з частиною першою статті 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.
Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.
Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи (частина третя статті 194 ЦПК України).
Вказаною нормою права визначено обов`язок суду першої інстанції повернути зустрічну позовну заяву заявникові, у випадку, якщо остання подана з порушенням процесуального строку на її подання.
При цьому законодавцем в указаній нормі права не передбачено право суду поновлювати (продовжувати) пропущений строк на звернення до суду із зустрічною позовною заявою.
Статтею 178 ЦПК України визначено, що відзив подається у строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (статті 123 ЦПК України).
Згідно з п.6 частини 2 статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.
Перебіг строку, закінчення якого пов`язане з подією, яка повинна неминуче настати, закінчується наступного дня після настання події (частина четверта статті 124 ЦПК України).
Аналізуючи зазначені норми права, можна дійти висновку про те, що обрахування строку на подання відзиву на позов починається відповідно для кожного учасника справи з наступного дня після дати отримання ним ухвали місцевого суду про відкриття провадження у справі.
Реалізація процесуальних прав та обов`язків учасників справі перебуває у тісному зв`язку зі стадіями судового провадження і пов`язана з перебігом процесуальних строків.
Так, з початком і закінченням перебігу процесуального строку пов`язане настання чітко встановлених юридичних наслідків.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20 січня 2021 року у справі N 175/957/19 (провадження N 61-12294св20).
Судом встановлено, що ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 18 січня 2023 р. було відкрито провадження у цій справі.
У зазначеній ухвалі відповідачеві встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня її вручення для подання відзиву на позовну заяву. 
Таким чином, встановлений судом строк для подання відзиву на позовну заяву є процесуальним строком, встановленим судом, який трансформується у процесуальний строк, встановлений законом щодо пред`явлення зустрічного позову.
Як встановлено матеріалами справи представник Товариства отримав копію ухвали про відкриття провадження і копію позовної заяви 25 січня 2023 р.
Разом із тим, клопотання про поновлення процесуальних строків подано представником Товариства 17.02.2023 р. (а.с.21).
Колегія суддів не бере до уваги клопотання представника Товариства про продовження процесуальних строків, яке надійшло до суду 10 лютого 2023 р. (а.с.14), оскільки такому була надана правова оцінка судом першої інстанції, за наслідками чого було прийнято ухвалу від 15 лютого 2023 р. (а.с.17-18), не оскаржену Товариством.
Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач не мав достатньо часу для подання зустрічного позову у встановлений судом строк, що є обмеженням права сторони на доступ до суду, надумані та безпідставні.
У даному випадку предметом доказування є наявність поважних причин пропуску строку подачі відповідачем зустрічного позову.
Подаючи апеляційну скаргу, відповідач не навів і не послався на жодну обставину чи факт, який би доводив наявність поважних причин, які унеможливлювали чи об`єктивно перешкоджали йому в подачі зустрічного позову у встановлений судом строк.
Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відмова в поновленні процесуальних строків для подання зустрічного позову не свідчить про обмеження Товариства права на суд, адже відповідач може звернутись до суду з самостійним позовом .
Доводи апеляційної скарги про те, що представник Товариства – ОСОБА_3 не мав можливості своєчасно подати зустрічну позовну заяву у зв`язку з перебуванням на лікарняному, що підтверджується листком непрацездатності (а.с.15), суд апеляційної інстанції не бере до уваги, оскільки Товариство є юридичною особою і має у своєму штаті інших представників, які мають право на представництво інтересів Товариства в судах. Також Товариство мало можливість звернутись за правничою допомогою до іншого фахівця в області права.
Отже, за наслідками розгляду апеляційної скарги та згідно з положеннями ст. 375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, оскільки вважає, що суд першої інстанції ухвалив таке з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права, не встановлено.
Керуючись п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384 ЦПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
1.Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Оператор газорозподільних систем «Закарпатгаз» залишити без задоволення.
2.Ухвалу Мукачівського міськрайонного суду від 17 лютого 2023 року залишити без змін.
3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.
4.Повне судове рішення складено 30.03.2023 р.
Судді: