ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

16 лютого 2023 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 741/580/21
Головуючий у першій інстанції – Киреєв О. В.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/180/23

Суд у складі:
головуючого - судді Євстафіїва О.К.,
суддів:                      Скрипки А.А., Шарапової О.Л.,
за участю секретаря Зеляк Ю.Г.,

позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – ОСОБА_2 ,
третя особа – орган опіки та піклування: Носівська міська рада Чернігівської області,

особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_2 ,

на рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 12 вересня 2022 року; час, місце ухвалення і дата складання повного його тексту: 12.09.2022, м. Носівка,

в с т а н о в и в:

У травні 2021 р. ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив позбавити останню батьківських прав щодо малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визначити місце проживання останнього з батьком – ОСОБА_1 за місцем проживання або перебування батька, що зареєстроване у встановленому законом порядку; стягнути з ОСОБА_2 аліменти на сина в розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви і до його повноліття. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що від спільного проживання без укладення шлюбу сторони мають пойменованого вище сина. Від дня народження син проживає з позивачем та перебуває на його утриманні, позивач займається вихованням сина, піклується про його здоров`я та забезпечує всім необхідним. Доглядати за ним допомагає мати позивача – ОСОБА_4 , яка залишила роботу, щоб доглядати внука. Через шість місяців після народження сина ОСОБА_5 відповідач залишила сім`ю без жодних на те причин. За період з 2018 р. по час подання позову ОСОБА_2 відвідала сина не більше п`яти разів; востаннє вона приїздила в червні 2019 р. ОСОБА_2 не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, його навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом і лікуванням, не спілкується з сином в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не надає синові доступу до культурних та інших духовних цінностей тощо. ОСОБА_2 має іще одну дитину, вихованням якої займається батько цієї дитини. Рішенням органу опіки та піклування - Носівської міської ради Чернігівської області від 25.06.2020 № 149 затверджено висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_5 . Відповідач була присутня на засіданні комісії цього органу, надавала їй пояснення, але жодних наполягань та дій для того, щоб забрати сина до себе, не вчиняла. ОСОБА_1 позитивно характеризується, наркологічних та психіатричних захворювань не має, працює штампувальником цеху товарів народного попиту у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Броварський алюмінієвий завод» (далі за текстом – ТОВ «Броварський алюмінієвий завод»), має належний фінансовий стан, може утримувати себе і сина ОСОБА_5 . Для найбільш повного і всебічного забезпечення прав та законних інтересів останнього ОСОБА_2 доцільно позбавити батьківських прав відносно їхнього сина. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку утримувати дитину.
Оскаржуваним рішенням позов задоволено. Ухвалюючи його, суд І інстанції виходив з того, що позовні вимоги є доведеними.
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати вказане рішення та ухвалити рішення про відмову у задоволенні позову. Доводи скарги зводяться до того, що наявні у справі докази є недостатніми для висновку про ухилення її від виконання обов`язків відносно сина сторін.
У судовому засіданні ОСОБА_2 і її представник – адвокат Капара В.І. підтримали апеляційну скаргу.
ОСОБА_1 направив до суду заяву, у якій просив розглядати справу за його неучасті та залишити апеляційну скаргу ОСОБА_2 без задоволення, а рішення місцевого суду – без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши її матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню.
У справі встановлено таке.
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про його народження серії НОМЕР_1 , виданого 20.12.2017 (арк. 8).
Через шість місяців після народження сина сторін ОСОБА_2 покинула місце проживання ОСОБА_1 , залишивши сина проживати разом з позивачем і його матір`ю, та з тих пір вона з цим сином не мешкає. Ця обставина жодним з учасників справи не заперечується.
Згідно з довідкою Носівської міської ради Носівського району Чернігівської області від 15.07.2020 № 1116, ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 , разом з ОСОБА_3 , 2017 р. н., ОСОБА_6 , 1932 р. н., та ОСОБА_4 , 1961 р. н. (арк. 9).
Відповідно до копії акта обстеження умов проживання ОСОБА_1 за вказаною адресою, складеного працівниками служби у справах дітей Носівської міської ради та затвердженого начальником цієї служби 28.05.2020, помешкання ОСОБА_1 розміщене на 1 поверсі 1-поверхового будинку і складається з 3 кімнат, кухні, ванної кімнати, коридору; воно має газове опалення, централізоване водопостачання і електропостачання. Санітарно-гігієнічні умови проживання у помешканні задовільні, будинок умебльований, в ньому мається вся необхідна побутова техніка. Для дитини відведено окреме ліжко; вона забезпечена одягом та взуттям. Вихованням дитини займається батько та баба. Мати дитини - ОСОБА_2 залишила дитину у 6-місячному віці батькові на виховання і рідко з нею спілкується, матеріально не допомагає, не піклується про здоров`я дитини (арк. 13). Згідно з копією акту працівників цієї ж служби, затвердженого її начальником 13.10.2022, баба дитини сторін повідомила, що мати з сином останній раз спілкувалася 07.09.2022, що вона неодноразово телефонувала ОСОБА_7 з приводу необхідності спілкування з сином; батько останнього та баба не проти участі матері у вихованні сина (арк. 143).
З довідки ТОВ «Броварський алюмінієвий завод» від 07.04.2021 № БЗБ00000035 вбачається, що ОСОБА_1 працює в цьому товаристві з 06.09.2017 штампувальником (холодноштампувальні роботи) та отримує заробітну плату (арк. 14); останній за місцем роботи характеризується позитивно, що підтверджено його характеристикою (арк. 15). У довідці Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничий комерційний центр «Прес» зазначено, що ОСОБА_1 з 03.09.2021 працює в цьому товаристві на посаді слюсаря-інструментальника (арк. 49).
Копією медичної довідки поліклінічного відділення Комунального некомерційного підприємства «Носівська міська лікарня імені Ф.Я. Примака» Носівської міської ради про проходження обов`язкових попереднього та періодичного психіатричного оглядів від 23.03.2021 серії 10ААЖ № 351704 та копією виданого цим же закладом сертифікату про проходження профілактичного наркологічного огляду від 23.03.2021 серії 10ААЖ № 368748 підтверджено, що ОСОБА_1 на обліку в психіатричному та наркологічному диспансерах не перебуває (арк. 16, 17). 
Відповідно до психолого-педагогічної характеристики сина сторін ОСОБА_5 , виданої Дошкільним навчальним закладом № 1 «Барвінок», в якому останній перебуває на вихованні з 06.10.2020, його вихованням займається батько, який цікавиться успіхами дитини в садочку, регулярно відвідує батьківські збори; дитина позитивно характеризується, завжди охайна і має належний вигляд. До закладу дитину приводять тато, баба й тітка (сестра батька), а мати не приділяє уваги його вихованню і жодного разу заклад не відвідувала (арк. 50).
Згідно з висновком органу опіки та піклування - Носівської міської ради Носівського району Чернігівської області, затвердженого рішенням її виконавчого комітету від 25.06.2020 № 149, цей орган вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки вона самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків. Так, ОСОБА_2 дуже рідко спілкується з сином в телефонному режимі, приїздила декілька разів, матеріально не допомагає, не опікується здоров`ям та розвитком дитини, саме тому ОСОБА_5 її не знає. На засіданні комісії ОСОБА_2 підтвердила, що дійсно залишила дитину на виховання батьку і ніяких дій, щоб забрати сина, не вчиняла. Сина сторін виховує й утримує батько, у помешканні якого створено належні умови для проживання сина (копії рішення та висновку на арк. 34, 35-36).
Відповідно до акта обстеження умов проживання ОСОБА_2 , складеного депутатом Бобровицької міської ради Семененком В.М. 27.07.2021, відповідач зареєстрована в АДРЕСА_2 , але фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 . Разом з нею проживають вітчим ОСОБА_8 , сестра ОСОБА_9 , брат ОСОБА_10 . Також за цією адресою фактично проживає мама відповідача – ОСОБА_11 , але вона також зареєстрована в АДРЕСА_2 (арк. 53). 
ОСОБА_2 працює оператором АЗС Товариства з обмеженою відповідальністю «Окко-Драйв» (далі за текстом – ТОВ «Окко-Драйв») та отримує заробітну плату, яка за період з 18.02.2021 по 30.06.2021 нарахована у сумі 65258 грн 79 коп. (арк. 54).
Відповідно до характеристики ТОВ «Окко-Драйв» ОСОБА_2 , остання характеризується позитивно (арк. 51). Так же вона характеризується і за місцем проживання в АДРЕСА_3 : У виданій 27.07.2021 Виконавчим комітетом Бобровицької міської ради характеристиці зазначено, що вона мешкає зі своєю мамою ОСОБА_11 , користується повагою із сторони ровесників та людей старшого покоління, бере активну участь в суботниках, є учасником художньої самодіяльності в сільському клубі с. Макарівка, веде здоровий спосіб життя, відвідує церкву, з сином спілкується і по можливості бере участь у його вихованні (арк. 52).
ОСОБА_2 стверджує, що нею за період з листопада 2017 р. по березень 2020 р. придбавались дитині одяг, взуття, іграшки, канцелярське приладдя, їжа на загальну суму 9810 грн 90 коп., що підтверджується відповідними документами (арк. 133-135).
Також відповідно до копії виписки по картковому рахунку матері позивача ОСОБА_4 , остання отримала від ОСОБА_2 кошти на утримання сина сторін в сумі 1557 грн 00 коп. 05.03.2022 та в сумі 1000 грн 00 коп. 14.03.2022 (арк. 144-151).
Наведені у попередніх двох абзацах твердження ОСОБА_1 не спростовуються.
Згідно з копією витягу з протоколу № 12 засідання комісії з питань захисту прав дитини Носівської міської ради від 19.10.2022 за зверненням ОСОБА_2 про встановлення графіка побачень з сином ОСОБА_3 комісія ухвалила рішення про недоцільність встановлення графіку спілкування, з малолітньою дитиною в зв`язку з відсутністю спору між батьками (арк. 142).
Аналіз норм права, що регулюють спірні правовідносини, і обставин справи доводить суд таких висновків.
ОСОБА_2 принаймні з 2018 р. покинула дитину на виховання ОСОБА_1 , який не заперечує, що ОСОБА_2 періодично спілкується з нею і що вона придбавала для дитини одяг, взуття, іграшки, канцелярське приладдя, їжу на протязі цього часу окремого їх проживання.
У ході розгляду справи встановлено явно недостатню періодичність та тривалість спілкування відповідача з сином сторін, а також участь у його утриманні, вихованні та в піклуванні про нього, про його розвиток і умови проживання. Разом з тим факту ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків відносно цього сина не встановлено.
Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України).
Вирішуючи справу, апеляційний суд виходить з того, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, що ОСОБА_2 хоча й виконує батьківські обов`язки відносно сина ОСОБА_5 на явно недостатньому рівні, але не ухиляється від їх виконання. Крім того, суд не має відомостей, що змінити ставлення ОСОБА_2 до виконання своїх батьківських обов`язків відносно сина сторін у кращий бік неможливо. До того ж у справі нема доказів, що позбавлення її батьківських прав відносно цього сина відповідатиме якнайкращим його інтересам. Зокрема відсутні докази, що ОСОБА_2 негативно впливатиме на дитину. Апеляційний суд вважає за необхідне, як виняток, з урахуванням такої поведінки відповідача, а також того, що заперечення останньої проти позовних вимог про позбавлення її батьківських прав свідчить про її інтерес до дитини, відмовити в задоволенні цих вимог. Такого висновку апеляційний суд дійшов виходячи і з встановлених у справі і описаних вище взаємин сторін, їх позитивних характеристик, ставлення сторін до сина ОСОБА_5 та до виконання відносно нього своїх батьківських обов`язків, і з приписів норм права, що регулюють спірні правовідносини. Тож апеляційний суд виснує, що застосований судом І інстанції виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків - позбавлення відповідача батьківських прав, який тягне за собою серйозні правові наслідки не лише для неї, а і для позивача, і для дитини, ухвалено за недоведеності позовних вимог в цій частині. 
Разом з тим зважаючи на те, що участь ОСОБА_2 у вихованні і матеріальному утриманні дитини сторін є явно недостатньою, проте не настільки такою, щоб її позбавити батьківських прав відносно неї, апеляційний суд вважає за необхідне попередити ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виховання сина і покласти на службу у справах дітей Виконавчого комітету Носівської міської ради контроль за виконанням нею батьківських обов`язків відносно сина.
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду І інстанції повністю, але не зазначає, в чому полягає його незаконність в частині визначення місця проживання дитини з позивачем та стягнення на його користь аліментів на дитину. У свою чергу апеляційним судом не встановлено, що воно в цих частинах є незаконним.
З наведеного випливає, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню в частині задоволення вимог про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав з прийняттям постанови про відмову в їх задоволенні з встановленням контролю за виконанням нею батьківських обов`язків відносно сина ОСОБА_5 та залишенню без змін в решті.
Апеляційний суд вирішує справу як на наданих місцевому суду доказах, так і на наданих апеляційному суду доказах, так як всі вони мають виключне значення для справи і без їх врахування неможлива повнота перевірки доводів і заперечень учасників справи.
Відповідно до п. 3 ч. 2, ч. 13 ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 належить стягти відшкодування витрат по сплаті судового збору у сумі 1362 грн 00 коп. 
Керуючись ст.ст. 374, 376 ч. 1 п. 2, 381, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково, рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 12 вересня 2022 року скасувати в частині задоволення вимог ОСОБА_1 про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і відмовити у задоволенні цих вимог.
Попередити ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виховання сина ОСОБА_3 .
Покласти на Службу у справах дітей Виконавчого комітету Носівської міської ради контроль за виконанням ОСОБА_2 батьківських обов`язків відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В іншій частині рішення залишити без змін.
Стягти з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1362 (одну тисячу триста шістдесят дві) грн 00 коп. на відшкодування судових витрат.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але вона може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови.

Головуючий:                                          Судді: