П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 560/1746/20                                                                          Головуючий у 1-й інстанції:  Шевчук О.П.                                                                                                      Суддя-доповідач:  Залімський І. Г. 
03 квітня 2023 року                                                                                                              м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Залімського І. Г. 
суддів:  Сушка О.О.  Мацького Є.М. 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Проспект", виконавчого комітету Чернівецької міської ради на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2020 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Гіпербуд" до Державної інспекції архітектури та містобудування України, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Проспект", Чернівецької міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
Товариство з обмеженою відповідальністю «Гіпербуд» звернулося до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Проспект», Чернівецька міська рада, в якому позивач просив:
- визнати протиправною бездіяльність Державної архітектурно-будівельної інспекції України щодо видачі дозволу ТОВ «Гіпербуд» на об`єкт будівництва «Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими торгово-офісними приміщеннями та паркінгом по проспекту Незалежності, 131 в  м. Чернівці, 2; 3 (коригування); 4 та 5 черги будівництва»;
- зобов`язати Державну архітектурно-будівельну інспекцію України видати ТОВ «Гіпербуд» дозвіл на виконання будівельних робіт на об`єкт будівництва «Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими торгово-офісними приміщеннями та паркінгом по проспекту Незалежності, 131 в  м. Чернівці, 2; 3 (коригування); 4 та 5 черги будівництва».
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 24.11.2020 позов задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність Державної архітектурно-будівельної інспекції України щодо видачі дозволу товариству з обмеженою відповідальністю "Гіпербуд" на об`єкт будівництва "Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано - прибудованими торгово-офісними приміщеннями та паркінгом по проспекту Незалежності, 131 в м. Чернівці, 2; 3 (коригування); 4 та 5 черги будівництва".
Визнано протиправною та скасовано відмову Державної архітектурно-будівельної інспекції України у видачі дозволу на виконання будівельних робіт від 11.02.2020 №ІУ 133200420830 на об`єкт "Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими торгово-офісними приміщеннями та паркінгом по проспекту Незалежності, 131 в м. Чернівці, 2; 3 (коригування); 4 та 5 черги будівництва".
Зобов`язано Державну архітектурно-будівельну інспекцію України видати товариству з обмеженою відповідальністю "Гіпербуд" дозвіл на виконання будівельних робіт на об`єкт будівництва "Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано - прибудованими торгово-офісними приміщеннями та паркінгом по проспекту Незалежності, 131 в м. Чернівці, 2; 3 (коригування); 4 та 5 черги будівництва".
Стягнуто на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Гіпербуд" судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 4204 грн за рахунок бюджетних асигнувань Державної архітектурно-будівельної інспекції України.
Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням третя особа (виконавчий комітет Чернівецької міської ради) подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою закрити провадження у справі.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також на думку третьої особи суд першої інстанції не в повній мірі дослідив обставини, що мають значення для справи та посилався на обставини, що на думку апелянта не були встановлені.
Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням третя особа (ОК "ЖБК "Проспект") подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою справу направити на розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції постановлене з порушенням правил підсудності, оскільки справа має розглядатись виключно Окружним адміністративним судом міста Києва.
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09.03.2021 рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25.11.2020 скасовано та прийнято нове, яким у задоволенні адміністративного позову  ТОВ «Гіпербуд» відмовлено повністю.
Постановою Верховного Суду від 09.11.2022 скасовано постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09.03.2021, а справу №560/1746/20 направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Скасовуючи постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09.03.2021 Верховний Суд зауважив, що апеляційний суд не перевірив обставини, які є визначальними при вирішенні цієї справи. Так, без з`ясування факту виконання відповідачем пункту 31 Порядку №466 та направлення позивачу протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви, поданої 28.01.2020, відмови з обґрунтуванням причин за формою, наведеною у додатку 11 до цього Порядку неможливо встановити чи була з боку ДАБІ України протиправна бездіяльність щодо видачі дозволу ТОВ «Гіпербуд». 
Верховний Суд зауважив, що при новому розгляді спору суду необхідно: надати оцінку всім твердженням та аргументам сторін, дослідити надані сторонами докази (у тому числі, вчинити передбачені процесуальним законом дії з метою витребування доказів, необхідних для правильного вирішення спору); на підставі додатково встановлених обставин прийняти законне та обґрунтоване рішення, а також належним чином аргументувати свої висновки.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16.12.2022 призначено дану справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у приміщенні Сьомого апеляційного адміністративного суду.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16.01.2023 замінено відповідача Державну архітектурно-будівельну інспекцію України на його правонаступника Державну інспекцію архітектури та містобудування України.
З огляду на зазначені висновки Верховного Суду, ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2023, витребувано у Державної інспекції архітектури та містобудування України докази виконання вимог, зокрема, відомості про дату реєстрації заяви ТОВ "Гіпербуд" про видачу дозволу на виконання будівельних робіт "Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими торгово-офісними приміщеннями та паркінгом по проспекту Незалежності, 131 в м.Чернівці, 2; 3 (коригування); 4 та 5 черги будівництва".
На виконання ухвали Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2023 Державна інспекція архітектури та містобудування України подала заяву у якій повідомила, що Державна інспекція архітектури та містобудування України не є правонаступником Державної архітектурно-будівельної інспекції України, а також підтвердила, що заява ТОВ "Гіпербуд" про видачу дозволу на виконання будівельних робіт "Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими торгово-офісними приміщеннями та паркінгом по проспекту Незалежності, 131 в м.Чернівці, 2; 3 (коригування); 4 та 5 черги будівництва" була зареєстрована ДАБІ України 28.01.2020 за №40-30/2801-6.
Також Державна інспекція архітектури та містобудування України подала відзив на апеляційні скарги. Зауважила, що ДАБІ України належним чином направлено ТОВ "Гіпербуд" відмову у видачі дозволу на виконання будівельних робіт від 11.02.2020 №ІУ 133200420830 на об`єкт "Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими торгово-офісними приміщеннями та паркінгом по проспекту Незалежності, 131 в м. Чернівці, 2; 3 (коригування); 4 та 5 черги будівництва", адже не передбачено направлення такої відмови заявнику саме рекомендованою кореспонденцією. Крім того, відповідач зазначає про невідповідність поданих документів вимогам законодавства та неподанням необхідних документів для прийняття рішення про видачу дозволу, адже встановлено відсутність ряду документів та невідповідність певних документів вимогам Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", іншим законам та підзаконним нормативно-правовим актам. За таких обставин у відповідача були наявні всі підстави для прийняття рішення про відмову у наданні дозволу.
Від обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Проспект" надійшло пояснення на апеляційну скаргу виконавчого комітету Чернівецької міської ради у якому вказано на відсутність підстав для задоволення позовних вимог, адже для застосування принципу мовчазної згоди, на якому наполягає позивач з огляду на не направлення йому відмову у видачі дозволу на виконання будівельних робіт від 11.02.2020 №ІУ 133200420830, можливе виключно за одночасної наявності трьох умов: 1) суб`єктом господарювання подані всі визначені законом документи для отримання дозволу, що підтверджується копією заяви (опису прийнятих документів) з відміткою про дату їх прийняття; 2) закінчення строку розгляду поданих документі - 10 робочих днів від дня подання заяви; 3) відсутність/несвоєчасність відповіді суб`єкта владних повноважень по суті поданої заяви. Водночас, у даному випадку позивачем не було надано повного пакету документів для отримання дозволу на виконання будівельних робіт, а рішення про відмову у виданні дозволу все ж було прийняте відповідачем. Таким чином, відсутні підстави вважати, що дозвіл на виконання будівельних робіт від 11.02.2020 №ІУ 133200420830 на об`єкт "Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими торгово-офісними приміщеннями та паркінгом по проспекту Незалежності, 131 в м. Чернівці, 2; 3 (коригування); 4 та 5 черги будівництва" вважається виданим ТОВ "Гіпербуд" з огляду на принцип мовчазної згоди.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Встановлено, що ТОВ "Гіпербуд" звернулося до Державної архітектурно-будівельної інспекції України з заявою про видачу дозволу на виконання будівельних робіт на об`єкт "Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано - прибудованими торгово-офісними приміщеннями та паркінгом по проспекту Незалежності, 131 в м. Чернівці, 2; 3 (коригування); 4 та 5 черги будівництва".
Вказана заява, оформлена відповідно до додатку 10 до Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №466 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26.08.2015 №747), отримана відповідачем 28.01.2020 та зареєстрована за вхідним №40-30/2801-6.
За результатами розгляду заяви ТОВ "Гіпербуд" ДАБІ України надано відмову у видачі дозволу на виконання будівельних робіт від 11.02.2020 №ІУ 133200420830 на об`єкт "Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими торгово-офісними приміщеннями та паркінгом по проспекту Незалежності, 131 в м. Чернівці, 2; 3 (коригування); 4 та 5 черги будівництва" у зв`язку із неподанням документів, необхідних для прийняття рішення про видачу дозволу, а також встановленням невідповідності поданих документів вимогам законодавства. В якості безпосередніх підстав для вказаної відмови зазначено наступні:
1. Склад поданої проектної документації не відповідає вимогам п.10 Порядку розроблення проектної документації на будівництво об`єктів, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства Украйні від 16.05.2011 №45 (у чинній редакції) та ДБН А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», а саме: частину проектної документації подано на інший об`єкт «Будівництво 2-секційного 9-поверхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими офісними приміщеннями та паркінгом по просп. Незалежності, 131 у м. Чернівці», «Будівництво підземного вбудовано-прибудованого паркінгу (позн. 7 по ГП)».
2. Відсутня копія документа, що посвідчує право власності на будинок чи споруду, або згода його власника на реконструкцію (прибудову), засвідчена у встановленому законодавством порядку, чим не дотримано вимоги п.4 ч.3 ст.37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».
3. Не надані погодженні пропозиції стосовно організації постійної схеми дорожнього руху відповідно до Закону України «Про дорожній рух» та ДБН 13.2.3-5-2001.
4. Містобудівні умови та обмеження від 25.08.2010 № 559/15 не чинні відповідно до п.5 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».
5. Відсутній наказ про призначення відповідальної особи на здійснення авторського нагляду виданий генеральним проектувальником, чим не дотримано вимоги Порядку здійснення авторського нагляду під час будівництва об`єкта архітектури, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2007 №903 та Порядку розроблення проектної документації на будівництво об`єктів, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України віт 16.05.2011 № 45.
6. Наказ про призначення відповідальної особи на здійснення технічного нагляду видано на І чергу будівництва, чим не дотримано Порядку здійснення технічного нагляду під час будівництва об`єкта архітектури, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2007 №903 та Порядку розроблення проектної документації на будівництво об`єктів, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.05.2011 №45.
7. Технічні умови на водопостачання та каналізування об`єкта будівництва втратили чинність відповідно до умов вказаних в технічних умовах та п.5 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».
8. Назва об`єкту будівництва в проектній документації та в технічних умовах на відведення поверхневих та дренажних вод не відповідає назві будівництва в експертному звіті, чим не дотримано п.8 Порядку розроблення проектної документації на будівництво об`єктів, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.05.2011 №45.
9. Відсутнє погодження проекту з ПАТ ЕК «Чернігівобленерго» та ПАТ «Чернівцігаз», чим не дотримано вимоги технічних умов та п. 9 Порядку розроблення проектної документації на будівництво об`єктів, затвердженого наказом Міністерства к регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.05.2011 №45.
10. Відсутній експертний звіт щодо проекту будівництва на стадії проектування, що передбачає розподіл її за чергами, засвідчений в установленому законодавством порядку, чим не дотримано вимоги додатку 10 до Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №466 (в чинній редакції).
11. Проектна документація оформлена без врахування вимог п.20 Порядку розроблення проектної документації на будівництво об`єктів, затвердженою наказом Мінрегіону від 16.05.2011 №45 та ДСТУ Б А.2.4-4:2009 «Основні вимоги до проектної та робочої документації» (в проектній документації наявні не затверджені виправлення).
12. Розрахунок класу наслідків не погоджено із замовником, чим не дотримано вимоги ч.6 ст.32 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».
13. Запис про те, що проект розроблений відповідно до чинних норм, правил та стандартів не завірений печаткою головною архітектора проекту, чим не дотримано вимоги ДСТУ Б А,2.4-4:2009 «Основні вимоги до проектної та робочої документації».
14. Не виконано вимогу п. 3.22 ДБН 360-32**, а саме відсутній майданчик для розвороту розміром 12х12 м у тупиковій частині проїзду.
15. Техніко-економічні показники в проекті не відповідають техніко-економічним показникам в експертному звіті, чим не дотримано Порядок розроблення проектної документації на будівництво об`єктів, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.05.2011 №45 та Порядок затвердження проектів будівництва і проведення їх експертизи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.05.2011 №560 (у чинній редакції).
16. Відповідно до п. 3.12, 3.22. 3.26 ДБН А.2,2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» секція будинку не може бути визначена чергою будівництва.
17. Порушено пункт 2.24 ДБН 3.2.2-15:2005, а саме не збережено мінімальну площу загальних кімнат.
18. Порушено пункт 5.12 ДБН 3.2,2-15:2005, а саме сміттєпровід розмішений суміжно з житловими приміщеннями.
19. Відсутня інформація щодо рівнів прийнятої проектом щільності населення у запроектованому житловому комплексі з визначенням її відповідності вимогам ДБН 360-92**, ДСП №173-96 (П. 4.1).
20. Відсутня нормативна кількість машиномісць відповідно до вимог табл. 7.46 та 7.6 ДБН 360-92.
21. Розміри на архітектурних кресленнях не відповідають зазначеному масштабу.
22. Черги та позначення будівель відповідно до архітектурних розділів не відповідають генеральному плану об`єкта та експертному звіту, чим не дотримано вимоги Порядку розроблення проектної документації на будівництво об`єктів, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвилку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.05.2011 №45 та Порядку затвердження проектів будівництва і проведення їх експертизи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.05.2011 №560 (у чинній редакції).
23. В проектній документації наведено посилання на нормативні документи, які втратили чинність, а саме: ДБН В. 1.1-7:2002, що суперечить вимогам статті 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п. 9 Порядку розроблення проектної документації на будівництво об`єктів, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.05.2011 №45.
24. Не виконано вимоги п.6.47 ДБН В.2.3-15:2007 «Автостоянки і гаражі для легкових автомобілів» щодо влаштування не менше 2-х евакуаційних виходів з підземного паркінгу торгово-розважального центру.
25. Назва об`єкта будівництва не відображає види будівництва, а саме: відповідно до проекту відбувається прибудова до існуючого торговельно-розважального центру та будівництво житлового будинку, чим не дотримано п.8 Порядку розроблення проектної документації на будівництво об`єктів, затвердженого наказом Мінрегіону від 16.05.2011 №45 та п. 3.2.11 та п. 3.2.22 ДБН А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» (у чинній редакції).
26. На кресленнях відсутні дані щодо влаштування виходів на покрівлю на кожні повні та неповні 1000 кв.м площі покрівлі, чим не дотримано п.8.5 ДБН В.1.1-7:2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва».
27. Відсутній розрахунок площі обов`язкових прибудинкових майданчиків, що суперечить вимогам п.3.16 та-табл. 3.2 ДБН 360-92.
28. Відсутні інсолограми забезпеченості нормативними умовами інсоляції житлових приміщень наближеної існуючої і перспективної житлової забудови відповідно до вимог ДБН В.2.2-15-2005 (розділ 3), СН № 2605-82 (пп. 4, 5), ДСН № 173-96 (п.4.6), ДБН 360-92.
29. Відсутня інформація щодо рівнів прийнятої проектом щільності населення у запроектованому житловому комплексі з визначенням її відповідності вимогам ДБН 360-92, ДСН № 173-96 (п.4.1).
30. В проектній документації відсутні результати сертифікації енергетичної ефективності об`єкту будівництва, що суперечить статті 7 та статті 8 Закону України «Про енергетичну ефективність будівель».
31. Проектування здійснено за межами земельної ділянки, чим порушено вимоги ч.4, 5 ст.26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».
32. У складі наданих проектних матеріалів відсутній розділ містобудівних розрахунків нормованої необхідності та забезпеченості мешканців запроектованого житлового комплексу закладами соціально-побутового обслуговування, відсутня інформація щодо забезпечення об`єкта проектування необхідними місцями у лікувально-профілактичних, дитячих дошкільних та шкільних закладах відповідно до вимог ДБН 360-92.
Відповідач зазначає, що вказана відмова направлена ТОВ "Гіпербуд" та на виконання вимог Порядку №466 оприлюднена на офіційному веб-сайті ДАБІ України.
У зв`язку з відсутністю відомостей щодо результатів розгляду звернення, позивач 13.02.2020 звернувся до Державної архітектурно-будівельної інспекції України з проханням на підставі частини п`ятої статті 37 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" вжити заходів, пов`язаних з видачею дозволу на початок виконання будівельних робіт, щодо видачі якого ТОВ "Гіпербуд" зверталось 28.01.2020, або відмовою в його видачі. Зазначений лист отриманий відповідачем 17.02.2020.
Рішення, за результатами розгляду відповідачем звернення позивач не отримав.
ТОВ "Гіпербуд", вважаючи, що бездіяльність Державної архітектурно-будівельної інспекції України щодо видачі дозволу на об`єкт "Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано - прибудованими торгово-офісними приміщеннями та паркінгом по проспекту Незалежності, 131 в м. Чернівці, 2; 3 (коригування); 4 та 5 черги будівництва" є протиправною та такою, що порушує його права, звернувся з позовом до суду.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що твердження відповідача про те, що за результатами розгляду заяви ТОВ "Гіпербуд" про отримання дозволу на виконання будівельних робіт від 11.02.2020 №ІУ 133200420830 на об`єкт "Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими торгово-офісними приміщеннями та паркінгом по проспекту Незалежності, 131 в м. Чернівці, 2; 3 (коригування); 4 та 5 черги будівництва" Державною архітектурно-будівельною інспекцією України надано відмову у видачі такого дозволу, є безпідставними, оскільки відповідач не належним чином зокрема, а ні в письмовій, а ні в електронній формах не повідомив позивача про відмову у видачі дозволу на виконання будівельних робіт. На підставі вказаного, суд першої інстанції дійшов висновку, що дозвіл на виконання будівельних робіт на об`єкт будівництва "Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими торгово-офісними приміщеннями та паркінгом по проспекту Незалежності. 131 в м. Чернівці. 2: 3 (коригування); 4 та 5 черги будівництва" є виданим в силу частини п`ятої статті 37 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".
Крім того, суд першої інстанції зазначив, що причиною відмови відповідача у видачі дозволу було неподання документів, необхідних для прийняття рішення про видачу дозволу, а також встановлення невідповідності поданих документів вимогам чинного законодавства України. Проте, з наявних в матеріалах справи доказів встановлено, що ТОВ "Гіпербуд" звертаючись до відповідача разом з поданою заявою надано усі передбачені Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" та Порядком №466, а тому підстав для відмови з вказаних причин у відповідача не було.
Колегія суддів не погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» №3038-VI від 17.02.2011 (Закон №3038-VI) визначено, що управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, органами державного архітектурно-будівельного контролю, іншими уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування.
Державна архітектурно-будівельна інспекція України діє відповідно до Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.07.2014 №294 (Положення про ДАБІ України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
ДАБІ України відповідно до покладених на неї завдань у визначених законодавством випадках видає дозволи на виконання будівельних робіт, повідомлення про внесення змін до них, відмовляє у видачі таких дозволів, анулює дозволи на виконання будівельних робіт та відповідно до пункту 7 Положення про ДАБІ здійснює свої повноваження безпосередньо через апарат та через свої територіальні органи (підпункт 8 пункту 4 Положення про ДАБІ України).
Частинами 1 та 2 статті 37 Закону №3038-VI визначено, що право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України "Про оцінку впливу на довкілля", підключення об`єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після отримання дозволу на виконання будівельних робіт.
Дозвіл на виконання будівельних робіт видається органами державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.
Відповідно до пункту 29 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №466 (Порядок №466 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), орган державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви приймає рішення про надання дозволу або відмову у його видачі.
Пунктом 31 Порядку №466 передбачено, що у разі прийняття рішення про відмову у видачі дозволу орган державного архітектурно-будівельного контролю надсилає замовнику (його уповноваженій особі) протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви відмову з обґрунтуванням причин за формою, наведеною у додатку 11 до цього Порядку.
Замовник може після усунення недоліків, що спричинили прийняття рішення про відмову у видачі дозволу, повторно звернутися до органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо видачі дозволу.
Рішення про відмову у видачі дозволу оприлюднюється на офіційному веб-сайті відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю протягом одного робочого дня після його прийняття.
Таким чином, в законодавстві передбачено, що орган державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви приймає рішення про надання дозволу або відмову у його видачі, при цьому у разі прийняття рішення про відмову у видачі дозволу орган державного архітектурно-будівельного контролю надсилає замовнику (його уповноваженій особі) протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви відмову з обґрунтуванням причин за формою, наведеною у додатку 11 до цього Порядку.
Позивач зауважує, що не отримував відмову у видачі дозволу на виконання будівельних робіт від 11.02.2020 №ІУ 133200420830 на об`єкт "Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими торгово-офісними приміщеннями та паркінгом по проспекту Незалежності, 131 в м. Чернівці, 2; 3 (коригування); 4 та 5 черги будівництва".
В спростування вказаних доводів позивача, відповідач зазначає, що вказану відмову було оприлюднено на офіційному веб-сайті ДАБІ України, а також направлено позивачу звичайним поштовим відправленням на підтвердження чого надає реєстру про відправлення листів загальної пошти. При цьому, відповідач зауважує, що законодавством не передбачено направлення відмови заявнику саме рекомендованою кореспонденцією.
Апеляційний суд погоджується із доводами відповідача про те, що законодавством не передбачено певної форми поштового відправлення у якому заявнику необхідно надіслати рішення про відмову у видачі дозволу.
Водночас, відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
Таким чином, у разі виникнення спору щодо виконання суб`єктом владних повноважень вимог щодо надсилання заявнику рішення про відмову у видачі дозволу, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний надати належні, допустимі та достатні докази виконання ним таких вимог, незалежно від передбаченої форми надсилання заявнику рішення про відмову у видачі дозволу.
Колегія суддів зауважує, що з наданого відповідачем реєстру про відправлення листів неможливо встановити вміст відповідного поштового відправлення та наявність в ньому відмови від 11.02.2020, а тому зазначений доказ не доводить дотримання відповідачем вимог пункту 31 Порядку №466. Водночас, в матеріалах справи відсутні інші докази надсилання (ані в письмовій, ані в електронній формах) відповідачем замовнику (його уповноваженій особі) протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви від 28.01.2020 відмови з обґрунтуванням причин за формою, наведеною у додатку 11 до цього Порядку.
Оприлюднення вказаної відмови на офіційному веб-сайті ДАБІ України не може вважатись надсиланням такої відмови позивачу.
З урахуванням наведеного апеляційний суд вважає, що відповідачем не доведено факту виконання, передбаченого Пунктом 31 Порядку №466, обов`язку щодо надсилання позивачу відмови від 11.02.2020.
У зв`язку із цим,  колегія суддів дійшла висновку про протиправність бездіяльності відповідача щодо не направлення ТОВ "Гіпербуд" відмови у видачі дозволу на виконання будівельних робіт від 11.02.2020 №ІУ 133200420830 на об`єкт «Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими торгово-офісними приміщеннями та паркінгом по проспекту Незалежності, 131 в м. Чернівці, 2; 3 (коригування); 4 та 5 черги будівництва».
Визначаючись щодо наслідків визнання протиправною вказаної бездіяльності та позовних вимог про зобов`язання відповідача видати ТОВ «Гіпербуд» дозвіл на виконання будівельних робіт на об`єкт будівництва «Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими торгово-офісними приміщеннями та паркінгом по проспекту Незалежності, 131 в   м. Чернівці, 2; 3 (коригування); 4 та 5 черги будівництва», колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч.5 ст.37 Закону №3038-VI у разі якщо протягом зазначеного строку не буде видано дозвіл на виконання будівельних робіт або відмову в його видачі, право на виконання будівельних робіт виникає на десятий робочий день з дня реєстрації письмового звернення, направленого рекомендованим листом до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, а дозвіл вважається виданим.
Тобто, у ч.5 ст.37 Закону №3038-VI знайшов відображення принцип мовчазної згоди, дія якого у межах дозвільної системи у сфері господарської діяльності передбачена Законом України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».
Так, за визначенням, яке міститься у ст.1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», принцип мовчазної згоди - принцип, згідно з яким суб`єкт господарювання набуває право на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності без отримання відповідного документа дозвільного характеру, за умови якщо суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою подано в установленому порядку заяву та документи в повному обсязі, але у встановлений законом строк документ дозвільного характеру або рішення про відмову у його видачі не видано або не направлено.
Згідно ч.6 ст.4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» у разі якщо у встановлений законом строк суб`єкту господарювання не видано документ дозвільного характеру або не прийнято рішення про відмову у його видачі, через десять робочих днів з дня закінчення встановленого строку для видачі або відмови у видачі документа дозвільного характеру суб`єкт господарювання має право провадити певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності. 
Тобто, зміст ч.6 ст.4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» свідчить, що застосування принципу мовчазної згоди можливе лише у разі якщо у встановлений законом строк суб`єкту господарювання не видано документ дозвільного характеру або не прийнято рішення про відмову у його видачі. При цьому така умова як направлення рішення заявнику у вказаній нормі відсутня.
Таким чином, юридичний факт, який полягає у бездіяльності дозвільного органу, стає передумовою для виникнення правовідносин, у яких суб`єкт господарювання може застосувати принцип мовчазної згоди. Тобто, для виникнення у суб`єкта господарювання права на застосування принципу мовчазної згоди настає при наявності системи таких умов:
1) суб`єктом господарювання подані всі визначені законом документи для отримання дозволу, що підтверджується копією заяви (опису прийнятих документів) з відміткою про дату їх прийняття;
2) закінчення строку розгляду поданих документі - 10 робочих днів від дня подання заяви;
3) відсутність/несвоєчасність відповіді суб`єкта владних повноважень по суті поданої заяви.
Отже, неприйняття рішення про відмову у наданні дозволу належним дозвільним органом, яким у спірних правовідносинах виступає ДАБІ України, свідчить про його протиправну бездіяльність.
Водночас, сама лише бездіяльність (неприйняття рішення або його не надсилання у встановлений строк) не є достатньою підставою для застосування принципу мовчазної згоди.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.05.2019 у справі №818/600/17, від 03.04.2020 у справі №640/21505/18, від 24.01.2023 у справі №160/17667/21.
Частиною третьою статті 37 Закону №3038-VI визначено, що для отримання дозволу подається заява, до якої додаються: 1) копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію; 2) копія розпорядчого документа щодо комплексної реконструкції кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду у разі здійснення комплексної реконструкції кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду на замовлення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування на відповідних землях державної чи комунальної власності (замість копії документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою); 3) проектна документація на будівництво, розроблена та затверджена в установленому законодавством порядку; 4) копія документа, що посвідчує право власності на будинок чи споруду, або згода його власника, засвідчена у встановленому законодавством порядку, на проведення будівельних робіт у разі здійснення реконструкції, реставрації чи капітального ремонту; 5) копії документів про призначення осіб, відповідальних за виконання будівельних робіт, та осіб, які здійснюють авторський і технічний нагляд; 6) інформація про ліцензію, що дає право на виконання будівельних робіт, та кваліфікаційні сертифікати; 7) результати оцінки впливу на довкілля у випадках, визначених  Законом України  "Про оцінку впливу на довкілля".
Частиною четвертою статті 37 Закону №3038-VI встановлено, що відмова у видачі дозволу на виконання будівельних робіт видається заявнику в письмовому вигляді з відповідним обґрунтуванням у строк, передбачений для видачі дозволу.
Підставою для відмови у видачі дозволу на виконання будівельних робіт є: 1) неподання документів, необхідних для прийняття рішення про видачу такого дозволу; 2) невідповідність поданих документів вимогам законодавства; 3) виявлення недостовірних відомостей у поданих документах; 4) результати оцінки впливу на довкілля у випадках, визначених Законом України  "Про оцінку впливу на довкілля".
Норми аналогічного змісту закріплені у пунктах 28, 30 Порядку №466.
У постанові Верховного Суду від 17.03.2021 у справі №826/9746/17 заначено, що установлення передбачених ч.4 ст.37 Закону №3038-VI обставин свідчить про відсутність підстав для видачі документа дозвільного характеру, про невідповідність діяльності вимогам законодавства, а отже і про неможливість застосування принципу мовчазної згоди. Також наголошено, що принцип мовчазної згоди може бути застосовано за умови, якщо суб`єктом господарювання дотримані всі вимоги законодавства, а у суб`єкта владних повноважень відсутня альтернатива у прийнятті або не прийнятті позитивного рішення за зверненням такого суб`єкта господарювання.
У постанові від 26.06.2018 у справі №826/2810/17 Верховний Суд зробив правовий висновок про те, що закріплені у законодавстві гарантії прав суб`єктів приватного права (зокрема, можливість застосування принципу мовчазної згоди), не повинні використовуватися для легалізації триваючого правопорушення або здійснення незаконної діяльності.
Застосовуючи наведені висновки до спірних правовідносин, апеляційний суд зазначає, що для констатації наявності у позивача права на отримання дозволу на виконання будівельних робіт за принципом мовчазної згоди, необхідно не лише формально констатувати бездіяльність дозвільного органу, а й з`ясувати факт подання заявником усіх визначених законом документів та чи дотримано позивачем усі вимоги законодавства для отримання такого дозволу, зокрема, чи відповідали подані ним документи вимогам законодавства та чи були наведені у них відомості достовірними.
Вказаний висновок відповідає правовій позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 24.01.2023 у справі №160/17667/21.
У рішенні про відмову у видачі дозволу на виконання будівельних робіт від 11.02.2020 №ІУ 133200420830 на об`єкт "Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими торгово-офісними приміщеннями та паркінгом по проспекту Незалежності, 131 в м. Чернівці, 2; 3 (коригування); 4 та 5 черги будівництва" зазначено 31 підставу для відмови в окремих пунктах.
Суд зауважує, що в межах пунктів 21-24 та 26-29 третіми особами та відповідачем не спростовано доводи позивача (в межах цих пунктів) щодо відсутності певних порушень, а тому питання (проблеми) висвітлені в них не знайшли свого підтвердження.
Щодо п.4, п.7 колегія суддів зазначає, згідно з пункту 5 Прикінцевих положень Закону №3038-VI вихідні дані для проектування, експертні висновки до проектно-кошторисної документації на будівництво об`єктів, експертні висновки до проектів містобудівної документації, отримані до набрання чинності цим Законом, є чинними протягом двох років з дня набрання чинності цим Законом. Тобто, містобудівні умови та обмеження і технічні умови фактично втратили свою чинність, що свідчить про наявність констатованих відповідачем порушень.
Щодо інших пунктів, колегія суддів зазначає, що є виявлені порушення, які підтверджуються, а саме: здійснено виправлення в проектній документації не у відповідності до вимог ДСТУ; відсутній розрахунок класу наслідків; відсутній наказ щодо відповідальної особи за технічний нагляд (саме на дане будівництво); не збігається назва об`єкта в різних документах; не виконана вимога ДБН щодо кількості квартир; сміттєзбірник знаходить суміжно з житловою кімнатою; відсутні експертний звіт в установленому законом порядку; не розраховано (враховано) рівні щільності населення; відсутня нормативна кількість паркомісць; не відображення інших об`єктів нерухомості, які знаходяться поруч; не виконання норм (вимог) закону, який діяв на дату проектування; та інше.
Крім того, позивач не спростовує встановлені у відмові факти порушень законодавства у сфері містобудівної діяльності та не спростовує в повній мірі підстави відмови, не надає належні та достатні докази, які б підтвердили протиправність відмови у наданні дозволу. В свою чергу, встановлені порушення є значними та становлять суттєву загрозу суспільним інтересам.
Враховуючи вказане, апеляційний суд зазначає, що невідповідність окремих з поданих позивачем документів вимогам законодавства та неподанням необхідних документів для прийняття рішення про видачу дозволу, наявність обґрунтованого рішення відповідача про відмову у надання відповідного дозволу, свідчать про неможливість застосування до спірних правовідносин принципу мовчазної згоди. 
Тому, відсутні як підстави вважати, що з огляду на вказану протиправну бездіяльність відповідача позивач набув право на виконання будівельних робіт від 11.02.2020 №ІУ 133200420830 на об`єкт "Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими торгово-офісними приміщеннями та паркінгом по проспекту Незалежності, 131 в м. Чернівці, 2; 3 (коригування); 4 та 5 черги будівництва", так і підстави для зобов`язання Державну архітектурно-будівельну інспекцію України видати ТОВ «Гіпербуд» дозвіл на виконання будівельних робіт на об`єкт будівництва «Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими торгово-офісними приміщеннями та паркінгом по проспекту Незалежності, 131 в   м. Чернівці, 2; 3 (коригування); 4 та 5 черги будівництва».
Разом з тим, виконання вимог законодавства щодо направлення рішення про відмову позивачу  відповідачем належними і допустими доказами не доведено, що є підставою для визнання його бездіяльності у цій частині протиправною.
У відповідності із ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Зважаючи на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, що призвело до неправильного вирішення справи, рішення суду першої інстанції належить скасувати і ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову.
Відповідно до ч.6 ст.139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Частиною першою, сьомою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Згідно частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Оскільки, за результатом судового розгляду даної справи суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позову, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень необхідно стягнути на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2102 грн. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
апеляційні скарги обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Проспект", виконавчого комітету Чернівецької міської ради задовольнити частково.
Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2020 року скасувати.
Ухвалити нове рішення.
Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Державної інспекції архітектури та містобудування України щодо не направлення Товариству з обмеженою відповідальністю "Гіпербуд" відмови у видачі дозволу на виконання будівельних робіт від 11.02.2020 №ІУ 133200420830 на об`єкт «Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими торгово-офісними приміщеннями та паркінгом по проспекту Незалежності, 131 в м. Чернівці, 2; 3 (коригування); 4 та 5 черги будівництва».
Відмовити у задоволенні позову в іншій частині.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної інспекції архітектури та містобудування України на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Гіпербуд" судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2102 грн.  
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий	 	 	Залімський І. Г.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Сушко О.О.    Мацький Є.М.