ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 січня 2023 року
м. Хмельницький

Справа № 688/3294/22
Провадження № 33/4820/70/23

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Селезньової М.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 01 грудня 2022 року, -

в с т а н о в и л а:

Цією постановою  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , з середньою освітою, одруженого, інвалідністю другої групи,
визнано винним у вчиненні адміністративних  правопорушень,  передбачених ст. ст.  122-4,  124,  130  ч. 4  Кодексу України  про адміністративні  
правопорушення  і застосовано  до нього  стягнення у  виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки. 

За постановою суду, 5 листопада 2022 року о 17 год. 10 хв., ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Volkswagen Touran», державний номерний знак НОМЕР_1 , на перехресті вулиць В.Котика та Української, в м. Шепетівка Хмельницької області, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем марки «Mercedes-Benz Vito 115 CDI», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався попереду, в попутному напрямку, чим порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Крім того, в той же день о 17 год. 10 хв., ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Volkswagen Touran», державний номерний знак НОМЕР_1 , на перехресті вулиць В.Котика та Української, в м. Шепетівка Хмельницької області здійснив зіткнення з автомобілем марки «Mercedes-Benz Vito 115 CDI», державний номерний знак НОМЕР_2 , та, будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце пригоди. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.10 (а) Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Також 15 листопада 2022 року о 18 год. 00 хв., ОСОБА_1 , який керував автомобілем «Volkswagen Touran», державний номерний знак НОМЕР_1 , в м. Шепетівка, по вул. Лозовій, 21, Хмельницької області вживав алкоголь, а саме: горілку, після вчинення дорожньо-транспортної пригоди за його участю, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.10 (є) Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою місцевого суду,  ОСОБА_1   подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, в частині визнання його винним за ч.4 ст.130 КУпАП.
Уважає, що постанова суду є незаконною, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складений в порушення вимог ст.256 КУпАП, а саме: в копії протоколу, яку йому вручили, зазначено ч.1 ст.130 КУпАП, замість ч.4 тієї ж статті, що не відповідає дійсності. Тобто зазначена поліцейським фабула правопорушення є неконкретною, та суперечить змісту приписів ПДР.
Крім того, в протоколі вказано, що він порушив п.2.10 (є) ПДР, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП, що також є порушенням ст.256 КУпАП і є підставою для скасування оскаржуваної постанови суду.
Апелянт посилається на те, що суд невірно призначив йому адміністративне стягнення, оскільки правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП, є більш серйозним, ніж за ст.130 КУпАП.
Звертає увагу, що суд не вправі був змінювати фабулу правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення, відшукувати докази винуватості особи у правопорушенні, що забороняється Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.
Перевіривши доводи апеляційної скарги, в частині визнання ОСОБА_1 винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, дослідивши матеріали справи, уважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Відповідно до частини сьомої статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Оскільки ОСОБА_1  оскаржує постанову суду першої інстанції лише в частині визнання його винним за ч.4 ст.130 КУпАП, то апеляційний суд переглядає постанову суду у зазначеній частині.
Згідно з приписами п.2.10 (є) Правил дорожнього руху України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди, водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).
Диспозиція частини 4 статті 130 КУпАП визначає адміністративну відповідальність за вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Суд першої інстанції, при встановленні обставин правопорушення, вирішенні питання про наявність події і складу правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 , доведеності його вини, зазначених вимог закону дотримався.
Як убачається з матеріалів справи, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин, є обґрунтованим, вмотивованим і відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, яким суд дав вірну оцінку.
Такий висновок ґрунтується, зокрема, на даних заяви ОСОБА_2 від 15 листопада 2022 року, про притягнення водія автомобіля Volkswagen, державний номерний знак НОМЕР_1 , який вчинив ДТП та покинув місце події, протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №167200 від 15 листопада 2022 року, роздруківки приладу Драгер з результатом тесту 1,93%о (арк.с.19), акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, з якого слідує, що у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з рота, нестійка хода, результат тестування приладом «Alkotest Drager 6810, №458 від 15 листопада 2022 року, - 1,93‰, даних відеозапису подій за участю водія ОСОБА_1 , де зафіксовано факт проходження ним освідування на визначення стану сп`яніння на місці зупинки за допомого приладу «Драгер», з результатом 1,93‰.
Ці обставини адміністративної справи давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП.
Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, ОСОБА_1 не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.
При перегляді апеляційним судом відеозапису вбачається, що поліцейські пропонують ОСОБА_1 , після скоєного ДТП, пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що останній погоджується, при цьому пояснює, що щойно випив 2 стопки горілки. Результат проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер - 1,93‰.
Доводи апелянта про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення, копію якого йому вручили після подій, зазначено, що ним скоєно правопорушення, яке передбачено ч.1 ст.130 КУпАП, не приймаються до уваги, оскільки в оригіналі даного протоколу про адміністративне правопорушення зазначено про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, з яким останній був ознайомлений, що засвідчено його особистим підписом. Крім того, у ОСОБА_1 був доступ до матеріалів адміністративної справи, з якими мав можливість ознайомитись і переконатись у їх правильності. Зазначена ОСОБА_1 неточність в копії протоколу про адміністративне правопорушення не спростовує його вини у скоєному правопорушенні та не є підставою для скасування оскаржуваної постанови суду.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 порушив п.2.10 (є) ПДР, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП, що є порушенням ст.256 КУпАП і є підставою для скасування оскаржуваної постанови суду, з наведених вище підстав не заслуговують на увагу.
Судом не змінювалась фабула правопорушення, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №167200 від 15 листопада 2022 року, в якому зазначено, що ОСОБА_1 порушив п.2.10(є) ПДР, за що передбачена відповідальність ч.4 ст.130 КУпАП, відповідно до якого визнаний судом винним і призначено адміністративне стягнення, на що є посилання в апеляційній скарзі. 
Твердження апелянта про те, що суд невірно призначив йому адміністративне стягнення, оскільки правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП, є більш серйозним, ніж за ст.130 КУпАП, позбавлені підстав, оскільки відповідно до ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Саме відповідно до санкції ч.4 ст.130 КУпАП передбачено найсуворіше стягнення у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб.
Постанова судді місцевого суду відповідає вимогам Закону, істотних порушень норм матеріального чи процесуального права, які були б підставою для зміни чи скасування судового рішення не встановлено.
Накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення відповідає вимогам ст.ст. 33,36 КУпАП, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення особи, притягнутої до адміністративної відповідальності та запобігання вчиненню нових адміністративних правопорушень.
Призначення більш м`якого стягнення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП або звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, з урахуванням даних про його особу та про його стан здоров`я, Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено.
За таких обставин, підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст.294 КУпАП, суддя - 
п о с т а н о в и л а:

Постанову Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 01 грудня 2022 року щодо ОСОБА_1 - залишити без зміни, а його апеляційну скаргу – без задоволення.
Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Хмельницького 
апеляційного суду                                                Л.М.Кулеша