Ухвала
24 березня 2023 року
м. Київ
справа № 390/1074/20
провадження № 61-3783св22 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Петрова Є. В.,
учасники справи: 
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,
розглянувши у порядку письмового провадження питання поновлення касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_3 на рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 12 жовтня 2021 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 09 лютого 2022 рокуу справі за позовом  ОСОБА_3 (правонаступник ОСОБА_1 ) до ОСОБА_2 про визнання недійсними договорів міни та визнання права власності,   
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2020 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом в якому просила: 
- визнати недійним договір міни, укладений між нею та ОСОБА_2 , щодо обміну земельними ділянками площею 7,5786 га та площею 0,0100 га, що розташовані на території Миколаївської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який був посвідчений та зареєстрований за № 623 приватним нотаріусом Кіровоградського районного нотаріального округу Томаз В. І. 26 квітня 2017 року; 
- визнати недійним договір міни укладений між нею та ОСОБА_2 , щодо обміну земельними ділянками площею 7,3120 га та площею 0,0100 га, що розташовані на території Миколаївської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який був посвідчений та зареєстрований за                           № 624 приватним нотаріусом Кіровоградського районного нотаріального округу Томаз В. І. 26 квітня 2017 року; 
              визнати за ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3522585000:02:000:3231, загальною площею 14,8906 га, що розташована на території Миколаївської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, яка сформована в рахунок об`єднання земельних ділянок, які належали ОСОБА_3 на праві власності.
Кіровоградський районний суд Кіровоградської області рішенням від 12 жовтня 2021 року у задоволенні позову відмовив.
Кропивницький апеляційний суд постановою від 09 лютого 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишив без задоволення, а рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 12 жовтня 2021 року без змін.
У квітні 2022 року ОСОБА_3 звернулась до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області                 від 12 жовтня 2021 року та постанову Кропивницького апеляційного суду                       від 09 лютого 2022 року в якій просила скасувати оскаржені судові рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.
Верховний Суд ухвалою від 17 травня 2022 року поновив ОСОБА_3 строк на касаційне оскарження рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 12 жовтня 2021 року та постанови Кропивницького апеляційного суду                 від 09 лютого 2022 року, відкрив касаційне провадження у цій справі.
У травні 2022 року до Верховного Суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статі 251 ЦПК України, в якій повідомлено про те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла позивач у справі - ОСОБА_3 , яка подавала касаційну скаргу. 
Ухвалою Верховного Суду від 22 червня 2022 року зупинено касаційне провадження у справі до залучення до участі у справі правонаступників                    ОСОБА_3 
22 березня 2023 року на адресу Верховного Суду Кропивницька міська державна нотаріальна контора № 2 надіслала копію спадкової справи № 234/2022 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .
З матеріалів спадкової справи вбачається, що після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернувся син померлої - ОСОБА_1 .
Дочка померлої - ОСОБА_4 подала до нотаріальної контори заяву, якою відмовилась від належної їй частки у спадщині після смерті ОСОБА_3 . 
Відомості про складення ОСОБА_3 на випадок своєї смерті заповіту в матеріалах спадкової справи відсутні.
Відомості про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 в матеріалах спадкової справи відсутні.
Частиною другою статті 415 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.
Відповідно до частини першої статті 254 ЦПК України провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу.
Оскільки ОСОБА_1 прийняв спадщину, а ОСОБА_4 відмовилась від прийняття своєї частки у спадщині, колегія суддів вважає за необхідне залучити ОСОБА_1 до участі в справі, як правонаступника ОСОБА_3 , яка померла             ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Керуючись статтею 55, 254, 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ :
Залучити до участі в справі ОСОБА_1 , як правонаступника ОСОБА_3 , яка померла  ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Поновити касаційне провадження у справі № 390/1074/20 за позовом  ОСОБА_3 (правонаступник ОСОБА_1 ) до ОСОБА_2 про визнання недійсними договорів міни та визнання права власності за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 12 жовтня 2021 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 09 лютого 2022 року.
Копію ухвали надіслати учасникам справи.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                           І. В. Литвиненко  
 
А. І. Грушицький
 
Є. В. Петров