УХВАЛА

03 січня 2023 року
м. Київ
справа №120/14973/21-а
адміністративне провадження №К/990/35717/22
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Мацедонської В.Е.,
суддів: Данилевич Н.А.,  Уханенка С.А., 
перевіривши касаційну скаргу  Вінницької обласної прокуратури
на додаткову постанову  Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2022 року
у справі № 120/14973/21-а за позовом ОСОБА_1 до Вінницької обласної прокуратури про відшкодування матеріальної шкоди у вигляді недоотриманої заробітної плати,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Вінницької обласної прокуратури, в якому просив:
- стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду у вигляді недоотриманої частини заробітної плати, а саме посадового окладу, визначеного за ч. 3, ч. 4 ст. 81 Закону України "Про прокуратуру" за період з 01.12.2020 по 31.10.2021 у сумі 331 710,11 грн.;
- стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду у вигляді недоотриманої частини заробітної плати, а саме надбавки за спеціальне звання "заслужений юрист України", визначеного за ч. 3, ч. 4 ст. 81 Закону України "Про прокуратуру" за період з 01.12.2020 по 31.10.2021 у сумі 16585,51 грн.;
- стягнути понесені судові витрати.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 04 квітня 2022 року у задоволенні позову відмовлено повністю.
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2022 року рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 04 квітня 2022 року скасовано та прийнято нову постанову, якою позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Вінницької обласної прокуратури щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 заробітної плати за період з 01 грудня 2020 року по 31 жовтня 2021 року у відповідності до вимог статті 81 Закону України "Про прокуратуру".
Зобов`язано Вінницьку обласну прокуратуру нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоотриману заробітну плату, виходячи з розміру посадового окладу визначеного у відповідності до частини 3, 4 статті 81 Закону України "Про прокуратуру", за період з 01 грудня 2020 року по 31 жовтня 2021 року в сумі 331 710, 11 грн.
Визнано протиправною бездіяльність Вінницької обласної прокуратури щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 надбавки за спеціальне звання "заслужений юрист України" за період з 01 грудня 2020 року по 04 червня 2021 року у відповідності до вимог статті 81 Закону України "Про прокуратуру".
Зобов`язано Вінницьку обласну прокуратуру нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоотриману надбавку за спеціальне звання "заслужений юрист України" за період з 01 грудня 2020 року по 04 червня 2021 року у відповідності до вимог статті 81 Закону України "Про прокуратуру" в сумі 9 178, 80 грн.
В іншій частині позовних вимог, а саме щодо стягнення з Вінницької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди у вигляді неотриманої надбавки за спеціальне звання "заслужений юрист України" у сумі 7 604, 71 грн - відмовлено.
Додатковою постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2022 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення - задоволено частково.
Стягнуто з Вінницької обласної прокуратури (код ЄДРПОУ 02909909, Монастирська, 33, м. Вінниця, 21050) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 3000 грн. (три тисячі гривень).
В задоволенні заяви в іншій частині, а саме щодо стягнення витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 6000 грн - відмовлено.
Не погоджуючись із додатковою постановою суду апеляційної інстанції, Вінницькою обласною прокуратурою подано касаційну скаргу до Верховного Суду. 
Ухвалою Верховного Суду від 14 листопада 2022 року касаційну Вінницької обласної прокуратури на додаткову постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2022 року повернуто скаржнику у зв`язку із відсутністю підстав касаційного оскарження.
14 грудня 2022 року скаржником повторно подано касаційну скаргу до Верховного Суду.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд зазначає наступне.
Відповідно до частини першої статті 329 КАС України, касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.
Судом встановлено, що скаржником пропущено строк на касаційне оскарження додаткової постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2022 року. 
У тексті касаційної скарги міститься клопотання Вінницької обласної прокуратури про поновлення строку на касаційне оскарження. В обґрунтування скаржником зазначено, що додаткова постанова суду апеляційної інстанції отримана ним  28 вересня 2022 року, вперше касаційну скаргу подано 21 жовтня 2022 року, тобто у межах строку на касаційне оскарження.
Проте, ухвалою Верховного Суду від 14 листопада 2022 року касаційну скаргу повернуто скаржнику у зв`язку із відсутністю підстав для касаційного оскарження. При цьому, вказано, що повернення касаційної скарги не позбавляє права скаржника на повторне звернення до Верховного Суду.
Ухвалу Верховного Суду від 14 листопада 2022 року скаржником отримано 21 листопада 2022 року. Позивач повторно звернувся із касаційною скаргою до суду 14 грудня 2022 року. 
Разом з тим, з інформації, що міститься у Діловодстві Верховного Суду, вбачається, що вказана  ухвала надійшла до Електронного кабінету  Вінницької обласної прокуратури 14 листопада 2022 року. При цьому, скаржником жодним чином не обгрунтовано, чому ним не подано повторно касаційну скаргу у розумний строк після отримання ухвали Верховного Суду від 14 листопада 2022 року.
За таких обставин, суд вважає неповажними наведені скаржником підстави пропуску строку на касаційне оскарження.
Згідно із частиною 3 статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених  статтею 329    цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.
Крім того, з матеріалів касаційної скарги встановлено, що вони оформлені без дотримання вимог пункту 4 частини другої статті 330 КАС України.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України в касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Так, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги установлено, що скаржник посилається на пункт 1 частини 4 статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження та зазначає про неврахування судом апеляційної інстанцій висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 07.05.2020 року у справі №320/3271/19, від 14.07.2020 року у справі №809/1466/15, у справі №910/20852/20 щодо витрат на професійну правничу допомогу.
Разом з тим, варто зауважити, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України недостатньо самого лише посилання на постанову Верховного Суду, необхідно указати конкретну норму права (пункт, частину, статтю), яка застосована судом без урахування висновку Верховного Суду.
Разом з тим, скаржником не зазначено норму права, яку застосовано судами без урахування висновку Верховного Суду, а також не доведено подібності правовідносин у цій справі та у наведених справах.
З огляду на зазначене, Суд визнає необґрунтованим посилання скаржника на наявність підстави касаційного оскарження, визначеної пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України.
Згідно з вимогами частини третьої статті 334 КАС України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження, а за змістом частини першої статті 341 КАС України, за винятком частини третьої цієї статті КАС України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.
Таким чином межі касаційного перегляду судових рішень обмежено підставами, на яких подається касаційна скарга, зазначеними скаржником, та викладеними в ухвалі суду підставами для відкриття касаційного провадження.
Відповідно до частини другої  статті 332 КАС  України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення  статті 169 цього Кодексу.
Враховуючи викладене, відповідно до правил статей 169, 332 КАС України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням відповідачу строку для усунення її недоліків шляхом надання до суду касаційної інстанції обґрунтованої заяви про поновлення строку на касаційне оскарження та надання відповідних доказів на обґрунтування вказаної заяви, а також уточненої касаційної скарги із належним обґрунтуванням зазначеної відповідачем підстави касаційного оскарження судових рішень, визначеної пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, на якій подається касаційна скарга.
Керуючись статтями 169, 329, 330, 332 КАС України,
УХВАЛИВ:
Визнати неповажними підстави пропуску строку, зазначені Вінницькою обласною прокуратурою на касаційне оскарження додаткової постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2022 року у справі № 120/14973/21-а.
Касаційну скаргу Вінницької обласної прокуратури на додаткову постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2022 року у справі № 120/14973/21-а за позовом ОСОБА_1 до Вінницької обласної прокуратури про відшкодування матеріальної шкоди у вигляді недоотриманої заробітної плати - залишити без руху.
Надати строк скаржнику для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали - протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення касаційної скарги без руху.
Роз`яснити, що невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк є підставою для повернення касаційної скарги, а неподання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження або визнання судом наведених підстав неповажними - для відмови у відкритті касаційного провадження.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                      В. Е. Мацедонська 
Судді                                                                                                          Н. А. Данилевич
                                                                                                                   С. А. Уханенко