П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  600/4189/21-а 
                                                                    Головуючий у 1-й інстанції:  Лелюк Олександр Петрович 
Суддя-доповідач:  Сушко О.О. 
12 січня 2023 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сушка О.О. 
суддів:  Залімського І. Г.  Мацького Є.М. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 22 червня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Дністровської районної державної адміністрації про скасування наказу, визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди, 
В С Т А Н О В И В :
позивач звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила:
- скасувати наказ №36-0С від 29.07.2021 про звільнення її з 29.07.2021 з посади головного спеціаліста відділу управління персоналом та прийому громадян управління праці та соціального захисту населення районної державної адміністрації у зв`язку із ліквідацією управління праці та соціального захисту населення районної державної адміністрації (згідно пункту 1-1 частини першої статті 87 Закону України “Про державну службу”, пункт 1 статті 40 Кодексу законів про працю України);
- визнати протиправною бездіяльність суб`єкта владних повноважень - комісії з ліквідації управління праці та соціального захисту населення районної державної адміністрації в особі голови комісії з ліквідації управління праці та соціального захисту населення районної державної адміністрації, якою вона не працевлаштована як жінка, яка має дитину віком до трьох років; 
- зобов`язати голову комісії з ліквідації управління праці та соціального захисту населення районної державної адміністрації вчинити певні дії, а саме обов`язково працевлаштувати її на рівносильну посаду, яку вона займала до ліквідації управління праці та соціального захисту населення районної державної адміністрації; 
- стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 спричинену моральну шкоду 50000,00 грн.
Відповідно до рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 22 червня 2022 року позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано наказ Управління праці та соціального захисту населення Хотинської районної державної адміністрації від 29.07.2021 №36-ОС «Про звільнення ОСОБА_1 »; поновлено на державну службу ОСОБА_1 на посаду, рівнозначну посаді головного спеціаліста відділу управління персоналом та прийому громадян Управління праці та соціального захисту населення Хотинської районної державної адміністрації, з 30.07.2021. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач просить скасувати його в частині не вирішення судом вимог про стягнення коштів за час вимушеного прогулу та ухвалити нове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача грошове забезпечення (заробітну плату) за час вимушеного прогулу за період з 25.02.2022 по дату винесення рішення суду, відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995.
Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, виходячи з наступного.
Колегія суддів у відповідності до вимог ст. 308 КАС України не переглядає судове рішення у частині поновлення на державній службі позивача через відсутність її оскарження з боку відповідача.
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 05.07.2021 у справі №600/1456/21а адміністративний визнаний протиправним та скасований наказ Управління праці та соціального захисту населення Хотинської районної державної адміністрації від 17.02.2021 № 7-ОС “Про звільнення ОСОБА_1 ” про звільнення з 26.02.2021 позивача - головного спеціаліста відділу управління персоналом та прийому громадян управління праці та соціального захисту населення районної державної адміністрації, у зв`язку з ліквідацією управління праці та соціального захисту населення районної державної адміністрації згідно п. 1-1 ч. 1 ст. 87 Закону України “Про державну службу”, п. 1 ст. 40 КЗпП України та поновлено її з 27.02.2021 на посаді головного спеціаліста відділу управління персоналом та прийому громадян Управління праці та соціального захисту населення Хотинської районної державної адміністрації. 
На виконання вказаного вище судового рішення наказом Управління праці та соціального захисту населення Хотинської районної державної адміністрації від 14.07.2021 №35-ОС «Про поновлення ОСОБА_1 » скасовано наказ від 17.02.2021 № 7-ОС “Про звільнення ОСОБА_1 ” та поновлено ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста відділу управління персоналом та прийому громадян управління праці та соціального захисту населення Хотинської районної державної адміністрації, продовживши відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (наказ від 06.06.2019 №38-В) з 27.02.2021.
На підставі Протоколу засідання комісії з ліквідації управління праці та соціального захисту населення Хотинської районної державної адміністрації від 29.07.2021 наказом Управління праці та соціального захисту населення Хотинської районної державної адміністрації від 29.07.2021 №36-ОС «Про звільнення ОСОБА_1 » звільнено з 29.07.2021 ОСОБА_1 - головного спеціаліста відділу управління персоналом та прийому громадян управління праці та соціального захисту населення районної державної адміністрації у зв`язку із ліквідацією управління праці та соціального захисту населення районної державної адміністрації (згідно пункту 1-1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу», пункту 1 статті 40 КЗпП України).
Суд першої інстанції, скасовуючи оскаржуваний наказ від 29.07.2021 №36-ОС, виходив із того, що його прийнято з порушенням вимог законодавства, яке регулює спірні правовідносини, необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для його прийняття, упереджено та без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямовано це рішення.
При цьому, суд першої інстанції не вбачав підстав для задоволення позовної вимоги щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки враховуючи перебування позивача на час виникнення спірних відносин у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, судом не вирішується питання стягнення коштів за час вимушеного прогулу. 
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції у частині відмови у стягненні середнього заробітку за час вимушеного прогулу з таких підстав.
Так, статтею 235 КЗпП України визначено, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.
Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.
Згідно з ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
Судом встановлено, що у відповідності до наказу Управління праці та соціального захисту населення Хотинської районної державної адміністрації № 38-В від 06.06.2019 було надано позивачу відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку згідно ст. 179 КЗпП України з 06.06.2019 по 24.02.2022 включно. До роботи приступити 25.02.2022.
Але, як зазначено вище, до закінчення відпустки по догляду за дитиною (24.02.2022), позивачка була звільнена з роботи (30.07.2021), а при поновлені на ній за рішенням суду - 14.07.2021 така відпустка була продовжена до її закінчення. Тому, після її закінчення (відпуски) позивачка не змогла приступити до роботи через своє звільнення з неї, яка вона ж оскаржувала у суді.
Наказом Управління соціального захисту населення Дністровської військової адміністрації № 40-ОС від 24.06.2022 позивача було поновлено з 30.07.2021 на роботі на посаді державного службовця 08 рангу на посаді головного спеціаліста, державного соціального інспектора відділу контролю за наданням соціальної підтримки та нагляду за правильністю призначення (перерахунку та виплати пенсій), обслуговування громадян та діловодства управління соціального захисту населення Дністровської районної державної адміністрації з посадовим окладом згідно штатного розпису.
Таким чином, вимушений прогул позивача у зв`язку з протиправним звільненням з роботи тривав з 25.02.2022 по 22.06.2022, за який слід відповідачу нарахувати та виплатити середній заробіток.
Отже, суд першої інстанції, приймаючи оскаржене рішення не вирішив питання про стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу як похідне від задоволення позовної вимоги про поновлення на роботі.
Відповідачем повідомлено, що документи (в тому числі відомості нарахування заробітної плати) Управлінням праці та соціального захисту населення Хотинської районної державної адміністрації не передавалися Управлінню соціального захисту населення Дністровської районної державної адміністрації. В зв`язку із цим, надати довідку про середню заробітну плату позивача немає можливості через відсутність таких документів в Управлінні.
З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що рішення суду у частині відмови стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу підлягає скасуванню із прийняттям нового - про зобов`язання відповідача нарахувати та виплати такий заробіток позивачу. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 22 червня 2022 року скасувати в частині відмови у задоволенні позову про стягнення з відповідача на користь позивача грошового забезпечення (заробітної плати) за час вимушеного прогулу.
Прийняти в цій частині нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити частково.
Зобов`язати Управління соціального захисту населення Дністровської районної державної адміністрації нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення (заробітну плату) за час вимушеного прогулу за період з 25 лютого 2022 року по 22 червня 2022 року, відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08 лютого 1995 року.
Решту частину рішення - залишити без змін.  

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 	 	Сушко О.О.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Залімський І. Г.    Мацький Є.М.