ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2023 року
м. Хмельницький

Справа № 689/161/23
Провадження № 33/4820/220/23

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Селезньової М.Д., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Керницької І.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Хмельницькому, апеляційну скаргу захисника Керницької І.Р., в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 02.03.2023 року,

в с т а н о в и л а:
Цією постановою, ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 коп. 
За постановою суду, ОСОБА_1 17 січня 2023 року о 21 год. 02 хв. в смт. Ярмолинці Хмельницького району, по вул. Пушкіна, керував транспортним засобом марки «Ford Kuga» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився у лікаря нарколога. 
Не погоджуючись з постановою суду захисник ОСОБА_1 – адвокат Керницька І.Р. подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову щодо ОСОБА_1 скасувати, провадження закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Вважає постанову суду незаконною, оскільки судом порушено вимоги ст.251 КУпАП.
Так зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення інформація щодо руху автомобіля, на думку апелянта, не підтверджується жодними доказами у матеріалах справи.
Відеозапис події починається з 21год. 03 хв., а протокол складений о 21 год. 02 хв.
Звертає увагу на те, що судом взято до уваги показання свідків, які на заправку «Окко» прибули пізніше ОСОБА_1 , що підтверджується відеозаписом з камер АЗС, тому вони не могли бачити, як ОСОБА_1 приїхавши на заправку, придбав алкогольні напої і випив їх. Тому такі показання свідків суперечать іншим доказам у справі.
При цьому, апелянт уважає, що суд не надав належної уваги поясненням ОСОБА_1 , який стверджував, що у встановлений день не керував автомобілем, після вживання спиртних напоїв, приїхав на заправку тверезим, що підтверджується поясненнями працівниці АЗС «Окко» ОСОБА_2 .
Крім того, на відеозаписах з боді-камер поліцейських не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, та не має факту зупинення працівниками поліції автомобіля під керуванням ОСОБА_1 .
Апелянт стверджує, що відеозапис з АЗС «Окко» має погану якість, та не містить інформації щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Вказаний відеозапис слід визнати недопустимим доказом, на думку сторони захисту, оскільки він долучений до матеріалів справи без відповідних на те документів (супровідного листа).
Окрім того, даний відеозапис, згідно з матеріалами справи, був витребуваний у АЗС «Окко» після складання протоколу про адміністративне правопорушення, тобто він не був врахований під час складання.
Оскільки, на думку апелянта, даний відеозапис не відомого походження, тому не може бути доказом вини ОСОБА_1 .
Апелянт звертає увагу на те, що ОСОБА_1 не надавалось письмове направлення на проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, як того вимагає відповідна Інструкція і таке направлення відсутнє в матеріалах справи.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Керницьку І.Р., перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з таких підстав.
Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти, в установленому порядку, медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. 
Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає, у тому числі, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Суд першої інстанції, при встановленні обставин правопорушення, вирішенні питання про наявність події і складу правопорушення в діях ОСОБА_1 , доведеності його вини, зазначених вимог закону дотримався.
Суддя місцевого суду прийшов до обґрунтованого висновку про повне доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, при викладених у постанові обставинах.
Так, з даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №306223 від 17.01.2023 року вбачається, що 17.01.2023 року о 21 год. 02 хв. в смт. Ярмолинці Хмельницького району, по вул. Пушкіна, 135, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Ford Kuga», д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився у лікаря нарколога, що підтверджується висновком, чим порушив вимоги п.2.5ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

З даних пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 слідує, що 17 січня 2023 року орієнтовно о 21 год. 00 хв., вони були свідками того, як на АЗС «Окко», незнайома їм особа вийшла з авто «Ford Kuga», д.н.з. НОМЕР_1 , на підпитку, і в приміщенні АЗС купувала спиртне. Після чого цей чоловік сів за кермо автомобіля та намагався поїхати. Вони зупинили цього водія, від нього було чути різкий запах алкоголю. На запитання «куди він прямує у стані алкогольного сп`яніння», останній стверджував, що він не п`яний, тому викликали наряд поліції. Поліцейські запропонували даному водію пройти тест на алкотестері, на що він погодився, результат тесту був 1,63 проміле (а.с. 4,5). 
Даними відеозапису з місця події (з камери працівника поліції), переглянутого апеляційним судом, підтверджується, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у довільній формі, розповідають поліцейському, що ОСОБА_1 з ознаками сп`яніння, сідав за кермо автомобіля і їхав, але вони його зупинили.
З даних акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів слідує, що у ОСОБА_1 виявлені ознаки: запах алкоголю з порожнини рота та проведений огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Алко Тест Драгер 6810, результат -1,63%о. ОСОБА_1 з результатом не згоден, що засвідчено особистим підписом в присутності двох свідків.
З даних висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17.01.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження обстеження на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, що засвідчено підписом чергового лікаря ОСОБА_5 (а.с.8).

З переглянутих апеляційним судом відеозаписів убачається, що відеозаписом з боді-камери поліцейського зафіксовано, як в Комунальному некомерційному підприємстві «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Хмельницької обласної ради (с. Скаржинці) 17 січня 2023 року о 22 год. 44 хв.  ОСОБА_1  відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, про що зазначено  лікарем ОСОБА_5  у висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
З відеозапису камер АЗС «Окко» видно, що автомобіль марки «Ford Kuga», д.н.з. НОМЕР_1 , заїхав на територію АЗС о 21 год. 03. хв., зупинився, водій вийшов з автомобіля, при цьому світло фар та двигун не вимкнув. Через декілька хвилин водій ОСОБА_1 повернувся із приміщення АЗС, і сів за кермо автомобіля, однак, дорогу йому перегородили декілька чоловіків. 
Суд апеляційної інстанції критично відноситься до пояснень ОСОБА_1 , в суді апеляційної інстанції, згідно з якими, у вказаний день, вийшовши з АЗС, він не керував автомобілем та не мав наміру керувати, оскільки чекав племінників, з якими мав їхати у м.Хмельницький. 
Вказані пояснення ОСОБА_1 спростовуються сукупністю, досліджених судом першої та апеляційної інстанції доказів, які підтверджують вчинення ним цього правопорушення. Крім того, ОСОБА_1 не заперечував, що сідав за кермо транспортного засобу, в якому було увімкнене світло фар та працював двигун, після вживання спиртних напоїв, та що до нього підійшли військові і викликали поліцію.
Доводи апеляційної скарги про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначена інформація щодо руху автомобіля не підтверджується жодними доказами у матеріалах справи, є безпідставними, оскільки факт руху автомобіля підтверджується відеозаписами з АЗС «Окко» та боді-камери поліцейського, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Посилання апелянта на те, що час зазначений на відеозаписі події не відповідає часу, зазначеному у протоколі, не заслуговують на увагу, так як розбіжності у зазначені часу є лише технічною помилкою, яка виникла в процесі налаштування відеотехніки.
Твердження сторони захисту про те, що судом взято до уваги показання свідків, які на заправку «Окко» прибули пізніше ОСОБА_1 , що підтверджується відеозаписом з камер АЗС, вони не могли бачити, як ОСОБА_1 , приїхавши на заправку, придбав алкогольні напої і випив їх, тому такі показання свідків суперечать іншим доказам у справі, позбавлені підстав, оскільки пояснення свідків підтверджуються відеозаписом з місця події, і, в сукупності доводять те, що ОСОБА_1 , прибувши на АЗС «Окко» на власному транспортному засобі, придбавши пляшку спиртних напоїв, вжив її і сів за кермо автомобіля та намагався їхати, але вказані свідки йому не дали здійснити подальший рух автомобілем та викликали працівників поліції.
Щодо посилань апелянта на те, що суд не надав належної уваги поясненням ОСОБА_1 , який стверджував, що у встановлений день не керував автомобілем, після вживання спиртних напоїв, приїхав на заправку тверезим, то вони є безпідставними, так як ОСОБА_1 , у своїх письмових поясненнях зазначив, що після вживання спиртних напоїв на АЗС «Окко» сів за кермо автомобіля та запустив двигун. Окрім того, аналізуючи відеозаписи з боді-камери поліцейського та відеокамери АЗС «Окко», на яких зафіксовано розташування автомобіля ОСОБА_1 , одразу після прибуття на АЗС «Окко» та після вживання ним спиртних напоїв, суд прийшов до правильного висновку про те, що ОСОБА_1 здійснив рух автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, але був зупинений військовими, які знаходились на той час на АЗС «Окко» і були свідками даної події.
Твердження в апеляційній скарзі про те, що на відеозаписах з боді-камер поліцейських не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, та не має факту зупинення працівниками поліції автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , спростовуються сукупністю доказів у справі, а саме поясненнями свідків події та відеозаписом з камер АЗС «Окко», які підтверджують вживання ОСОБА_1 спиртних напоїв на АЗС «Окко» та його намагання здійснити рух автомобілем, двигун якого працював, але його зупинили військові, які викликали працівників поліції.
Думка сторони захисту про те, що відеозапис з АЗС «Окко» має погану якість, є недопустимим доказом та не містить інформації щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, є хибною, оскільки даним відеозаписом зафіксовано факт вживання спиртних напоїв та керування ОСОБА_1 транспортним засобом, якого вчасно зупинили військові, та відеозапис має розбірливу якість і є допустимим доказом, так як отриманий у законний спосіб і в сукупності з іншими доказами у справі підтверджує вину ОСОБА_1 .
Посилання в апеляційній скарзі на те, що даний відеозапис, згідно з матеріалами справи, був витребуваний у АЗС «Окко», після складання протоколу про адміністративне правопорушення, тобто він не був врахований під час складання, не заслуговує на увагу, так як факт керування транспортним засобом після вживання на АЗС «Окко» спиртних напоїв ОСОБА_1 зафіксовано військовими, які були свідками події і викликали працівників поліції, а зазначений відеозапис підтвердив даний факт.
Те, що ОСОБА_1 не надавалось письмове направлення для проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, як того вимагає відповідна Інструкція і таке направлення відсутнє в матеріалах справи, не спростовує вину ОСОБА_1 в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.130КУпАП.
Місцевим судом були встановлені дійсні обставини справи, дана належна оцінка особі ОСОБА_1 , правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушення норм процесуального права та зроблено обґрунтований висновок про доведеність його вини у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, ОСОБА_1 та його захисником не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.
Істотних порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки суду першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення, не встановлено. 
Накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення відповідає вимогам ст. 33 КУпАП, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення особи притягнутої до адміністративної відповідальності та запобігання вчиненню нових адміністративних правопорушень.
Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для скасування оскаржуваної постанови.
Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и л а:

Постанову Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 02.03.2023 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника – без задоволення.
Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького
апеляційного суду                                Кулеша Л.М.