Головуючий у І інстанції  Оксюта Т.Г.	
Провадження №  22-ц/824/2281/2023	 	 	 	                                          Доповідач у 2 інстанції  Матвієнко Ю.О.	

ПОСТАНОВА
Іменем України 
 
     18 січня 2023 року                                                                                             м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача Матвієнко Ю.О., суддів Гуля В.В., Шебуєвої В.А., розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 10 травня 2022 року у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Солом`янська 15-А» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за внесками та платежами на управління багатоквартирним будинком,
 
В С Т А Н О В И В:
 
У квітні 2021 року ОСББ «Солом`янська 15-А» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за внесками та платежами на управління багатоквартирним будинком та просило про його задоволення, посилаючись на те, що 28.09.2012 року на підставі протоколу установчих зборів, за ініціативою власників квартир та нежитлових приміщень будинку АДРЕСА_1 було створено та зареєстровано ОСББ «Солом`янська 15-А».
ОСОБА_1 на підставі ордеру №011634 на право зайняття службового приміщення від 11.02.2011 року зареєстрований та фактично проживає у квартирі АДРЕСА_1 , загальною площею 173,80 кв.м., в тому числі житловою 76,40 кв.м. Вказана квартира є службовим житловим приміщенням, перебуває на обліку Київського квартирно-експлуатаційного управління, відтак є державною власністю.
Для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески та платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання.
Загальними зборами ОСББ «Солом`янська 15-А» від 19.03.2019 року було, серед іншого, затверджено розмір щомісячних внесків на управління багатоквартирним будинком з житлових приміщень на рівні 12,73 грн. та додатково 300,00 грн. з кожної квартири на службу консьєржів.
Враховуючи, що площа житлового приміщення, що перебуває у користуванні відповідача, становить 173,80 кв.м., розмір щомісячних внесків відповідача на управління багатоквартирним будинком по АДРЕСА_1 з квітня 2019 року складає 2512,47 грн.
В порушення своїх зобов`язань відповідачем в період з 01.06.2019 року по 31.03.2021 року внески та платежі на управління будинком вносилися не в повному обсязі, внаслідок чого у нього перед позивачем утворилась заборгованість за внесками та платежами на управління багатоквартирним будинком в розмірі 37 293,49 грн.
Зважаючи на те, що відповідач не погасив існуючу заборгованість у добровільному порядку, позивач і звернувся до суду з позовом про стягнення цієї заборгованості в примусовому порядку. 
Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 10 травня 2022 року позов задоволено. 
Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Солом`янська 15-А», код ЄДРПОУ 38419371, місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Солом`янська, 15-А, заборгованість за внесками на управління багатоквартирним будинком за період з 01.06.2019 року по 31.03.2021 року у розмірі 37 293,49 грн. та судовий збір в сумі 2 270,00 грн.
Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач ОСОБА_1 подав на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити по справі нове рішення про відмову у задоволенні позову. Обгрунтовуючи скаргу, відповідач посилався на те, що судом першої інстанції не встановлені обставини, за яких відбувалося неповне надання послуг позивачем відповідачу; не встановлено, якими доказами підтверджується надання повного обсягу житлово-комунальних послуг позивачем в інші місяці нарахування їх вартості, які входять до заявленого позивачем періоду. Враховуючи, що відповідач заперечує надання йому житлово-комунальних послуг, оскільки посилається на неможливість використання квартири відповідачем за її призначенням з вини забудовника, встановленню підлягає дійсний обсяг наданих послуг. При цьому, в матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження обсягу послуг, які за твердженням позивача надані відповідачу. 
Відповідач у скарзі також посилався на те, що рішення загальних зборів від 19.03.2019 року про встановлення розміру внесків не встановлює строків сплати цих внесків, отже строк виконання зобов`язання відповідача перед позивачем по їх сплаті не настав. Крім того, рішення загальних зборів ОСББ є обов`язковим для членів ОСББ, а відповідач ОСОБА_1 членом ОСББ не являється, оскільки не є власником квартири у будинку АДРЕСА_1 , а є лише її наймачем на підставі ордеру, відтак на нього обов`язковість рішень правління ОСББ не поширюється. 
У відзиві на апеляційну скаргу відповідача голова правління ОСББ «Солом`янська 15-А» Груцинова І.О. просила скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, як законне та обґрунтоване. 
Згідно приписів ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Оскільки ціна позову в даній справі (37 293,49  грн.) менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, її апеляційний розгляд здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення скарги без задоволення, виходячи з наступного. 
Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.    
Згідно вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судомпершої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 28.09.2012 року на підставі протоколу установчих зборів, за ініціативою власників квартир та нежитлових приміщень будинку АДРЕСА_1 було створено та зареєстровано ОСББ «Солом`янська 15-А».
Згідно акту приймання передачі з балансу на баланс частини житлово-офісного комплексу з вбудовано-прибудованими приміщеннями та підземною автостоянкою за адресою: АДРЕСА_1 від 04.12.2012 року вказаний будинок було передано на баланс ОСББ (а.с.6-8). Таким чином, починаючи з 04.12.2012 року будинок знаходиться на балансі позивача та відповідно ним обслуговується.
Відповідач ОСОБА_1 на підставі ордеру №011634 на право зайняття службового приміщення від 11.02.2011 року, виданого Солом`янською районною в м. Києві державною адміністрацією, зареєстрований та фактично проживає в квартирі АДРЕСА_1 , загальною площею 173,80 кв.м., в тому числі житловою 76,40 кв.м. (а.с.19). Вказана квартира є службовим житловим приміщенням, перебуває на обліку Київського квартирно-експлуатаційного управління, відтак є державною власністю.
Також встановлено, що рішенням загальних зборів ОСББ «Солом`янська 15-А» від 19.03.2019 року було, серед іншого, затверджено розмір щомісячних внесків на управління багатоквартирним будинком з житлових приміщень на рівні 12,73 грн. за квадратний метр та додатково 300,00 грн. з кожної квартири на службу консьєржів (а.с.9-15).
Враховуючи, що площа житлового приміщення, що перебуває у користуванні відповідача, становить 173,80 кв.м., розмір щомісячних внесків відповідача на управління багатоквартирним будинком по АДРЕСА_1 з квітня 2019 року складає 2512,47 грн.
В порушення своїх зобов`язань відповідачем в період з 01.06.2019 року по 31.03.2021 року внески та платежі на управління будинком вносилися не в повному обсязі, внаслідок чого у нього перед позивачем утворилась заборгованість за внесками та платежами на управління багатоквартирним будинком в розмірі 37 293,49 грн. (а.с.16).
Ухвалюючи рішення про задоволення позову та стягнення заборгованості, суд першої інстанції виходив з доведеності та обґрунтованості вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості, яка виникла у зв`язку із неналежним виконанням ним обов`язків по сплаті внесків на управління будинку.
Колегія суддів погоджується з вищенаведеними висновками суду, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.
Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.
Підпунктами 3.1 та 3.3 Статуту ОСББ «Солом`янська 15-А» визначено, що метою створення, завданням та предметом діяльності ОСББ є: забезпечення реалізації прав співвласників на володіння та користування спільним майном; забезпечення належного утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами; забезпечення виконання співвласниками своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю ОСББ.
Відповідно до ст. 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг.
Позивач у відповідності до Статуту та Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» з 04.12.2012 року шляхом самозабезпечення та отримання частини комунальних послуг в якості колективного споживача здійснює належне утримання будинку, прибудинкової території, сприяє мешканцям будинку в отриманні житлово-комунальних послуг. З цією метою позивачем укладені відповідні договори щодо місць загального користування на теплопостачання, водопостачання та водовідведення, постачання електроенергії, вивезення побутових відходів, технічне обслуговування та ремонт ліфтів тощо. За цими договорами позивач виступає колективним споживачем послуг, які фактично споживаються мешканцями будинку та вартість яких повинна відшкодовуватись останніми шляхом сплати щомісячних внесків та платежів на управління багатоквартирним будинком.
Для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески та платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання (ст. 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»).
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» вищим органом управління об`єднання є загальні збори.
До виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься: затвердження статуту об`єднання, внесення змін до нього; обрання членів правління об`єднання; питання про використання спільного майна; затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; попереднє (до їх укладення) погодження умов договорів, укладених на суму, що перевищує зазначену в статуті об`єднання, договорів, предметом яких є цінні папери, майнові права або спільне майно співвласників чи їх частина; визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників; прийняття рішення про реконструкцію та ремонт багатоквартирного будинку або про зведення господарських споруд; визначення розміру матеріального та іншого заохочення голови та членів правління; визначення обмежень на користування спільним майном; обрання та відкликання управителя, затвердження та зміна умов договору з управителем, прийняття рішення про передачу функцій з управління спільним майном багатоквартирного будинку повністю або частково асоціації; прийняття рішень про заснування інших юридичних осіб або участь у товариствах.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання: утворювати органи управління, визначати умови та розмір плати за їхню діяльність; приймати рішення про надходження та витрати коштів об`єднання; визначати порядок користування спільним майном відповідно до статуту об`єднання; укладати договори; виступати замовником робіт з капітального ремонту, реконструкції багатоквартирного будинку; встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; здійснювати для виконання статутних завдань господарче забезпечення діяльності об`єднання в порядку, визначеному законом; визначати підрядника, укладати договори про управління та експлуатацію, обслуговування, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення майна з будь-якою фізичною або юридичною особою; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів; захищати права, представляти інтереси співвласників у судах, органах державної влади і органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності; використовувати допоміжні приміщення у багатоквартирному будинку для потреб органів управління об`єднання; встановлювати сервітути, здавати в оренду допоміжні приміщення та інше спільне майно багатоквартирного будинку.
Відповідно до п.п. 5, 10 ст. 7, ч. 2 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобов`язані: виконувати рішення зборів співвласників; своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги.
Кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник зобов`язаний: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; використовувати приміщення за призначенням, дотримуватися правил користування приміщеннями; забезпечувати збереження приміщень, брати участь у проведенні їх реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення; забезпечувати дотримання вимог житлового і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин; не допускати порушення законних прав та інтересів інших співвласників; дотримуватися вимог правил утримання житлового будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі; відшкодовувати збитки, заподіяні майну інших співвласників; виконувати передбачені статутними документами обов`язки перед об`єднанням; запобігати псуванню спільного майна, інформувати органи управління об`єднання про пошкодження та вихід з ладу технічного обладнання; дотримуватися чистоти у місцях загального користування та тиші згідно з вимогами, встановленими законодавством.
Частиною 6 ст. 13 Закону встановлено, що у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду.
Таким чином, відповідно до наведених норм чинного законодавства особа, яка є власником приміщення і, у свою чергу, співвласником будинку, в якому створено об`єднання, зобов`язана брати участь у витратах на управління, утримання та збереження будинку, а об`єднання наділено правом у разі нездійснення цією особою таких дій звернутися до суду з позовом про стягнення нарахованих за цими витратами платежів.
Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду України від 01.04.2015 року у справі №916/2197/13 (№3-28гс15) та від 11.11.2015 року у справі №3-945гс15.
У відповідності до ч.ч. 2 та 4 ст. 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» витрати на управління багатоквартирним будинком включають: витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку.
Витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат.
Відповідач не є власником квартири АДРЕСА_1 , а користується нею як службовим житловим приміщенням на відповідній правовій підставі, відтак правильним є висновок суду першої інстанції про те, що на спірні правовідносини поширюються правила про договір найму жилого приміщення та розповсюджуються зобов`язання усіх співвласників ОСББ щодо участі у витратах на управління, утримання та збереження будинку.
Частиною 2 ст. 21 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, встановлюються загальними зборами об`єднання відповідно до законодавства та статуту об`єднання.
Рішенням загальних зборів співвласників ОСББ від 19.03.2019 року (протокол загальних зборів від 03.04.2019 року) було, серед іншого, затверджено розмір щомісячних внесків на утримання багатоквартирного будинку з житлових приміщень на рівні 12,73 грн. за кв.м. та додатково 300 грн. з кожної квартири на службу консьєржів.
Враховуючи, що площа житлового приміщення, що перебуває у користуванні відповідача, становить 173,80 кв.м., розмір щомісячних внесків відповідача на управління багатоквартирним будинком по АДРЕСА_1 з квітня 2019 року складає 2512,47 грн.
Відповідно до п. 10.5 Статуту ОСББ співвласник, серед іншого, зобов`язаний виконувати обов`язки, передбачені статутом, виконувати рішення статутних органів, прийняті в межах їхніх повноважень, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.
Оскільки відповідач у взаємовідносинах з ОСББ є наймачем квартири АДРЕСА_1 та на нього розповсюджується зобов`язання співвласників щодо участі у витратах на утримання будинку, він зобов`язаний виконувати обов`язки, передбачені статутом ОСББ, виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень, здійснювати витрати на управління будинком, своєчасно і в повному обсязі сплачувати кошти на утримання будинку та прибудинкової території у розмірах, визначених загальними зборами ОСББ.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Зважаючи на те, що відповідач в період з 01.06.2019 року по 31.03.2021 року внески та платежі на управління будинком вносив не у повному обсязі, внаслідок чого у нього по внескам та платежам на управління багатоквартирним будинком утворилась заборгованість у розмірі 37 293,49 грн., що підтверджується наявними у справі належними та допустимими доказами, законним та обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про стягнення вищевказаної заборгованості з відповідача на користь позивача.
Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що рішення правління ОСББ «Солом`янська 15А» для нього не є обов`язковими, оскільки він не являється власником квартири у будинку ОСББ, а є її наймачем на підставі ордеру, апеляційним судом відхиляються, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 4 ст. 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» зобов`язання із здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком у разі здачі в найм (оренду) квартир або нежитлових приміщень державної або комунальної власності несуть наймачі (орендарі) таких квартир та/або приміщень.    
Таким чином, вищевказана правова норма встановлює для відповідача, як наймача квартири АДРЕСА_1 », обов`язок сплачувати відповідні внески на управління багатоквартирним будинком, що узгоджується також з положеннями ч. 2 ст. 509 та ч. 3 ст. 11 ЦК України щодо того, що зобов`язання та цивільні права і обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Крім того, відповідач частково сплачував внески на управління багатоквартирним будинком за оспорюваний період (у серпні, жовтні, листопаді 2019 року та у січні 2020 року), що свідчить про визнання ним цього обов`язку.
Необгрунтованими є і доводи скарги про те, що судом не перевірено обставини надання позивачем відповідачу послуг неналежної якості, оскільки ці доводи не спростовують законності та обгрунтованості висновків суду в частині наявності підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по внескам на управління багатоквартирним будинком, які по своїй суті не є житлово-комунальними послугами, і обов`язок сплати яких встановлено рішенням загальних зборів співвласників ОСББ від 19.03.2019 року.
Доводи апеляційної скарги про те, що наявна у справі картка боржника є неналежним та недопустимим доказом наявності та розміру заборгованості відповідача перед позивачем, апеляційним судом відхиляються, оскільки відповідач в силу приписів ст. 81 ЦПК України мав надати суду докази на спростування вищенаведеного розрахунку заборгованості, що ним зроблено не було. Відтак, суд першої інстанції при визначенні розміру заборгованості, яка підлягає стягненню, обґрунтовано поклав в основу рішення картку боржника, долучену позивачем до позовної заяви.   
Інші доводи апеляційної скарги відповідача зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції та власного тлумачення характеру спірних правовідносин і встановлених судом обставин; законності та обґрунтованості рішення суду ці доводи не спростовують.   
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, і доводи апеляційної скарги відповідача цього не спростовують, колегія суддів дійшла висновку про залишення рішення суду першої інстанції без змін, а скарги ОСОБА_1 - без задоволення.  
В зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а) - г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.          
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 389 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення. 
 
Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 10 травня 2022 року - залишити без змін.
 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
 
Суддя-доповідач:                                     
 
Судді: