Постанова
іменем України 
20 грудня 2022 року
м. Київ
справа № 341/2120/21    
провадження № 51-1827ск22
 
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
 
    головуючого                                                           ОСОБА_1 ,
    суддів                                                            ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
    за участю:
    секретаря судового засідання              ОСОБА_4 ,
    прокурора                                                   ОСОБА_5 ,                   
    засудженого                                               ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції),
 
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу засудженого                 ОСОБА_6 на ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 06 червня                   2022 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових  розслідувань за № 12021091140000107, за обвинуваченням 
ОСОБА_6 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 ), раніше неодноразово судимого, останній раз 2 лютого                2015 року Галицьким районним судом Івано-Франківської області за ч. 2 ст. 307,              ч. 2 ст. 185, 70, 71 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців                                  з конфіскацією всього належного йому майна, звільненого 8 лютого 2019 року по відбуттю покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини  
Вироком Галицького районного суду Івано-Франківської області від 17 березня               2022 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК, і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
Вирішено долю речових доказів та судових витрат.
Як визнав установленим суд, ОСОБА_6 10 серпня 2021 року під час проходження стажування різноробочим у ТЦ «Гулівер» у м. Бурштині Івано-Франківської області (вул. Калуська ,5), проник через незачинені на замок вхідні двері у підсобне приміщення, яке виділене для здійснення своїх обов`язків працівнику                                              з обслуговування різного виду обладнання торгового центру - ОСОБА_7 , і до якого ОСОБА_6 не мав вільного доступу, почав шукати майно, яке можна було                         б викрасти. Виявивши у ніші стола коробку, в якій зберігались грошові кошти             ОСОБА_7 у сумі 45 000 грн, переконався, що поблизу нікого немає і за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи  умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, повторно, таємно  викрав ці грошові кошти. 
Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишено без задоволення, а вирок Галицького районного суду Івано-Франківської області від 17 березня 2022 року стосовно нього - без зміни.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі засуджений порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду і призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції                            з підстав порушення апеляційним судом його права на захист (його не було повідомлено про дату, час розгляду апеляційної скарги) та безпідставного незастосування цим судом положень ст. 69 КК. 
Позиції учасників судового провадження
Засуджений підтримав касаційну скаргу. Прокурор вважала, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Мотиви суду
Відповідно до ч. 2 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. 
Розглядаючи касаційну скаргу засудженого на ухвалу апеляційного суду, колегія суддів дійшла висновку про таке.
Частиною 1 ст. 412 КПК передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Відповідно до положень ст. 405 КПК апеляційний розгляд здійснюється згідно                      з правилами судового розгляду в суді першої інстанції з урахуванням особливостей, передбачених главою 31 цього Кодексу. 
Частиною 4 цієї норми передбачено, що неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.
Проте апеляційний суд під час перегляду вироку стосовно ОСОБА_6 не дотримався вказаних вимог процесуального закону.
Як видно з матеріалів кримінального провадження, засуджений не погодився з вироком місцевого суду щодо нього, тому подав апеляційну скаргу, в якій зазначив про своє бажання брати участь в ході апеляційного розгляду.
Апеляційний суд призначив розгляд апеляційної скарги ОСОБА_6 на 17 травня 2022 року 11:30, про що було повідомлено Івано-Франківську обласну прокуратуру листом 28 квітня 2022 року та потерпілого телефонограмою цього ж дня. Проте у зазначений час апеляційний розгляд не відбувся з мотивів заявленого прокурором клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та звукозаписом судового розгляду. Розгляд кримінального провадження стосовно ОСОБА_6 було перенесено на 06 червня 2022 року 11:00, про що телефонограмою 17 травня 2022 року було повідомлено лише прокурора та потерпілого. 
Даних про повідомлення засудженого про дату та час розгляду його апеляційної скарги ані 17 травня, ані 06 червня 2022 року матеріали кримінального провадження не містять.
Отже, суд апеляційної інстанції допустив порушення права засудженого на захист, не надав йому можливості брати особисту участь під час апеляційного перегляду та відстоювати свою позицію в суді, що відповідно до ст. 412 КПК є істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону та не відповідає гарантіям справедливого суду, закріпленим у пункті 1 та підпункті «с» пункту 3 статті 6 Конвенції, тому ухвала підлягає безумовному скасуванню із призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час якого необхідно врахувати наведене та прийняти законне й обґрунтоване судове рішення. 
Що стосується доводів засудженого про безпідставне незастосування до нього апеляційним судом положень ст. 69 КК, то вони є аналогічними доводам його апеляційної скарги, які мають бути перевірені під час нового розгляду в суді апеляційної інстанції. А томукасаційна скарга засудженого підлягає частковому задоволенню.
Ураховуючи особливості касаційного розгляду, передбачені главою 32 КПК, якими обмежені можливості щодо повноцінного розгляду і вирішення питання щодо запобіжного заходу в межах процедури касаційного перегляду після скасування рішення апеляційного суду, беручи до уваги усталену практику Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Едуард Шабалін проти Росії», про неприпустимість тримання особи під вартою без судового рішення, з метою попередження ризику переховування ОСОБА_6 від суду із урахуванням ухваленого обвинувального вироку місцевого суду, колегія суддів вважає за необхідне обрати щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб. 
При новому розгляді справи апеляційному суду необхідно врахувати наведене, ухвалити обгрунтоване й вмотивоване судове рішення відповідно до вимог закону.  
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Верховний Суд 
ухвалив:
Касаційну скаргу засудженого задовольнити частково.
Ухвалу Івано- Франківського апеляційного суду від 06 червня 2022 року стосовно ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. 
Обрати  ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                            ОСОБА_2                                             ОСОБА_3