КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

    Апеляційного провадження:                                                            Доповідач - Кулікова С.В.
    № 33/824/1659/2023
 
                                                  П О С Т А Н О В А
 
                                 І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
 
м. Київ                                                                                                Справа № 378/52/23
 
21 березня 2023 року суддя Київського апеляційного суду Кулікова С.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ставищенського районного суду Київської області від 20 лютого 2023 року, якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-
 
в с т а н о в и в:
 
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії  ДПР № 178907, ОСОБА_1 05.01.2023 о 22 годині 27 хвилин в с. Розкішна по вул. Клубній 1 керував автомобілем ВАЗ 2121, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився за допомогою приладу «Драгер».
ПостановоюСтавищенського районного суду Київської області від 20 лютого 2023 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536,80 грн. до спеціального фонду Державного бюджету України.
Не погоджуючись з такою постановою суду першої інстанції, 01 березня 2023 року ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати постанову Ставищенського районного суду Київської області від 20 лютого 2023 року та винести постанову, якою закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Апеляційна скарга мотивована тим, що постанову суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначав, що судом не враховано втручання працівниками поліції в прилад «Драгер», після якого прилад показав 2,13 ‰ і з таким результатом він був не згоден. При цьому, зазначав, що він дійсно напередодні вживав зовсім не велику кількість алкоголю (100 грам), але він точно не перебував у стані сп`яніння на момент зупинки поліцейськими та проходження огляду.
Вказував, що після його незгоди із результати приладу «Драгер», поліцейські не запропонували йому пройти огляд у медичному закладі.
Також, вказував на те, що судом не було враховано, що огляд на стан сп`яніння проведено без залучення свідків.
Посилався на те, що суд не витребував у поліцейських сертифікат відповідності та свідоцтва про повірку вимірювального засобу.
В судове засідання ОСОБА_1 не з'явився, його представник Порхун О.П. надіслав клопотання про розгляд апеляційної скарги без участі ОСОБА_1 та його представника.  
Суд апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та постанову суду в межах доводів апеляційної скарги, приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, враховуючи наступне.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з вимогами ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції дотримався вище зазначених вимог закону.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Так, частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, та відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція), а також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (далі - Порядок).
На противагу доводам апеляційної скарги, винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується письмовими доказами, які правильно були враховані судом на обґрунтування своїх висновків, а саме даними, які містяться:
- в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР № 178907 від 05.01.2023 року, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст.256 КУпАП. При цьому протокол був підписаний особою, яка його склала та безпосередньо  ОСОБА_1 , якому були роз`яснені права, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП та якийпо суті порушення вказав: «випив 100 гр. горілки, згоден». Будь-яких заперечень чи незгоди зі змістом протоколу не зазначив, незгоди з діями працівників поліції не вказав (а.с.1);
- результатами тесту на алкоголь за допомогою приладу «Драгер» (а.с. 2,3);
- актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого, результат огляду на стан сп`яніння позитивний, 2,25‰ та 2,19‰, з даним результатом був згоден  ОСОБА_1 , про що свідчить його підпис у даному акті (а.с. 4);
- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксований огляд  ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.
Таким чином, суддя місцевого суду, проаналізувавши усі докази по справі, правильно встановив фактичні обставини правопорушення, визнавши доведеним порушення водієм ОСОБА_1  п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, отже дійшов обґрунтованого висновку про винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про те, що судом не враховано втручання працівниками поліції в прилад «Драгер», після якого прилад показав 2,13 ‰ і з таким результатом він був не згоден, суд вважає безпідставними, оскільки вони не підтверджуються жодним доказом, наявним у матеріалах справи. 
При цьому, з наявних у справі доказів, а саме: відеозапису, протоколу про адміністративне правопорушення та акту огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що ОСОБА_1 був згодний з результатом огляду, тому працівники поліції не пропонували водію проходити огляд у медичному закладі.
 Щодо доводів апеляційної скарги про те, що судом не було враховано, що огляд на стан сп`яніння проведено без залучення свідків, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Огляд ОСОБА_1 проводився поліцейським з використанням спеціального технічну засобу «Драгер». Під час проведення огляду ОСОБА_1 поліцейський застосовував технічні засоби відеозапису, тому присутність двох свідків під час огляду не була обов`язковою.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд не витребував у поліцейських сертифікат відповідності та свідоцтва про повірку вимірювального засобу, суд вважає безпідставними, оскільки ОСОБА_1 не заявляв відповідного клопотання у суді першої інстанції, не ставив під сумнів результати «Драгер», та визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували позицію апелянта щодо незаконності постанови судді місцевого суду та наявності підстав для закриття провадження в справі, в апеляційній скарзі не наведено.
З огляду на те, що апеляційним переглядом справи щодо  ОСОБА_1  не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, а висновки судді місцевого суду в постанові від 20 лютого 2023року відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на належних та допустимих доказах і не спростовуються доводами апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу з слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,
 
п о с т а н о в и в:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Ставищенського районного суду Київської області від 20 лютого 2023 року, якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

                Суддя    
Київського апеляційного суду                                                                  С.В. Кулікова